IQ XXVI. K. Schäferua: 



Prvý pár tylcadel. Svrchní aiitenny jsou dlouhé, více než přes 

 polovinu těla dosahující. Basální 3 články silné, ne příliš dlouhé; 

 vzájemný poměr jich délek jest 3"5 : 2 : 1. (Viz tab. fig. 16.) Opa- 

 třeny jsou hojnými smyslovými apparáty: smyslovými puštičkami, ště- 

 tečky i silnějšími štětinkami snad významu hmatového. Smyslové pu- 

 štičky jsou typu rodu Gammarus a byly popsány a zobrazeny již 

 Vejdovským (16) z exempláře hercegovského. (15, pg. 6, T. II, fig, 20). 

 Vynikají však nad tytéž orgány zmíněného rodu svou velikostí, neboť 

 dosahují až 22 /* délky. Nejvíce smyslových puštiček nalézáme na 

 prvém basálním článku. Smyslové štětečky různých délek mají své 

 místo nejvíce na prvém, pak na třetím basálním článku. 



Třetí basální článek nese ííagellum hlavní, jež bývá více než 

 40členné a flagellum krátké vedlejší 3—5 členné. (Viz tab. fig. 16, 17.) 

 Vedlejší flagellum má poslední článek nepatrné velikosti, takže se 

 téměř tratí v chitinovém valu článku předposledního. Zvláštností ve 

 výzbroji vedlejšího flagella, což se i u rodu Gammarus Yjskytá, jsou 

 zcela typické smyslové štětečky nalézající se na distálních koncích 

 článků v počtu 1 — 2 vedle jiných silnějších smyslových štétinek. Na 

 hlavním flagellu na hřbetní straně sedí při konci článků po 1, neb 

 častěji po 2 bledých válečcích (viz tab. fig. 18), jež obyčejně za 

 čichové se vykládají. Jsou velmi mohutné, ve středu mírně súžené 

 a členěné, ku konci protáhlé, s termináluím otvorem. Pod nimi na- 

 chází se větší počet štétinek zvláštní organisace. Dosud přikládán jim 

 ponejvíce význam krycích, jen Vejdovský upozornil u Crangonyxe na 

 zvláštní zakončení útvarů asi téhož významu. Della Valle (4) jme- 

 nuje je „setole", aniž by se o nějaké jich diflferenciaci zmiňoval: „Le 

 setole propriamente dette sono dei fili lunghi e sotili, rigidi, ma non 

 molto resistenti. La loro sede principale è nelle antenne, dove qualche 

 volta si presentano pure con la punta curvata ad uncino" (4, pg. 51, 

 tab. 54, fig. 21). Při bližším ohledání však vidíme, že jsou úplně 

 duté a do Ysi někde jen něco málo přes polovinu od base jsou stěny 

 dosti silné. Lumen z této basální části pokračuje do válečkovitého, 

 tenšího, mírně vlnitě prohnutého útvaru, jenž při konci poněkud na- 

 duřuje a ústí přímo na venek. S jedné strany podle tenčí části jest 

 jemný bledý kýl, s druhé strany jest jen krátké, šípovité protažení 

 basální části. Všechny tyto štětinky jsou opatřeny nervy, ale jaký jest 

 jich vzájemný poměr, zda, nerv vchází do štětinky, toho jsem bohužel 

 nemohl rozhodnouti. 



Druhý pár tykadel. (Tab. fig. 19.) Spodní tykadla jsou o polo- 

 vinu kratší horních. Vzájemný poměr v délce basálních článků jest 



