o novém slepém blešivci, Typhlogammarus n. sbg. 21- 



Telson (tab. fig. 14, 15) je hluboce rozčísmit nikoliv, však úplně, 

 jako jest u Gaminara, nýbrž jedna třetina od base zůstává dole 

 spojena, někdy jde rozóísnutí ještě o něco málo dále pod toto udané 

 číslo. Celkem ve svém tvaru jest podoben telsoou Nipluirga neb 

 Gammara. Hrany nejsou přesně rovné, nýbrž poněkud proláklé. 

 Assymetrie jest co nejzřetelněji vyjádřena zvláště ve výzbroji. 



Na svrchní straně na koncích obou laloků trčí vždy do výše 

 jedna silná krycí štětina. Vedlejší její štětiny pak varirují. Poměry 

 bývají asi následující: Na vnější straně bývá po 1 poněkud slabší 

 chápací štětině. Po obou stranách při rozích nalezneme po 2 i více 

 tenkých, dutých štětinkách, počet jich není nikdy stejný na pravé 

 a levé straně. Blízko při vnějších krajích malounko nad polovinou 

 délky kraje bývá zasazeno několik delších, patrně hmatových štětinek 

 nestejné délky. Počet 4, 1. Místo nich nalezneme někdy jedinou 

 silnou chápací, jež pak bývá vždy hlouběji pod polovinou délky 

 zasazena. 



Nejtypičtěji jsou vždy přítomny smyslové štětečky a smyslové 

 puštičky. 



Smyslové štětečky nacházejí se blízko u konce laloku při vnější 

 straně silné štětiny prostřední. Urny jsou tu velmi dokonale vyvinuté, 

 polohou svou li sobě sblížené. Jest to pravý opak jich postavení u rodů 

 Gammarus, Niphargus i Crangonyx, kde je též vždy na telsonu 

 nalezneme. U těchto rodů je nacházíme v následujícím postavení: 

 Při silné krycí štětině sedí vždy jeden štěteček; druhé 2 k sobě 

 vždy sblížené jsou nad polovinou délky blíže ku konci. U našeho 

 podrodu Typhlogammarus jsou tyto druhé dvě posunuty distálně až 

 k onomu dříve zmíněnému štětečku. Že skutečně tyto 2 vnější k sobě 

 patřejí a že odpovídají úplně oněm níže postaveným u dříve vytknu- 

 tých rodů, poznáme při bedlivějším pozorování. Vidíme totiž, že ty 

 2 vnější uruičky jsou téměř bezprostředně u sebe a od oné nejvnitr- 

 nější jsou přece jen poněkud, byť i jen nepatrně, dále položeny. 

 Střední urnička jest vždy nejníže. 



Jsou dosti veliké a v organisaci své odpovídají oněm, jež 

 Vejdovský popsal pro Crangonyxe. Z onoho určitého postavení těchto 

 smyslových štětečků pro různé rody jest viděti, že nesmějí se nikdy 

 zanedbávati orgány smyslové, jak také dobře na to Chiltox ve šve 

 práci „The Crustacea of British Isles" poukazuje. 



Smyslové puštičky zde nalézáme po jedné uprostřed na každém, 

 laloku, někdy jedna z obou též schází (viz tab. fig. 15). 



