o novém slepém blešivci, Typhlogammarns n. sbg. 23 



změna ve všech částech současně. Neboť ač jiné části, jako oči, tvar 

 těla a okončiny změnily svůj tvar, zachovaly si puštičky ještě svůj 

 tvar původní. Předek podrodu TypJdogammarus byl jistě z rodu Gam- 

 marus a můžeme Typhlogammarus považovati za jednu větev od rodu 

 Gammarus se oddělivší, následkem změněných poměrů životních. 

 Kolik bylo přechodních tvarů a jakou cestou se změna brala, jest 

 těžko rozhodnouti. Redukce očí patrně se brala tou cestou, jak to 

 vytkl Vejdovský u rodu Bathyonyx. Bathyonyx jest druhou větví 

 z r. Gammarus povstalou, neboť i ten má podobnou organisaci smy- 

 slových puštiček, jak praví Vejdovský (I.e. pg. 6): „Dieselben Form- 

 verhältnisse (totiž jako u Gammarus) gelten im Allgemeinen auch für 

 Bathyonyx, nur sind die Gebilde viel kleiner und schwierig zu finden." 

 Bylo by tedy příbuzenství asi tímto způsobem označeno: 



Gen. Gammarus 



Subg. Typhlogammarus ""--^.^ 



Gen. Bathyonyx. 



V bezprostřední příbuzenství s Novozélandským slepým druhem 

 Gam. fragilis Chilton není však možno TypMogammartis uvésti. To 

 lze vyložiti následkem isolovanosti fauny Nového Zélandu. Jak Typhlo- 

 gammarus tak G. fragilis vyvinuli se daleko od sebe, jistě každý docela 

 samostatně, na sobě nezávisle. Také komponenty životních podmínek 

 byly různé, jen to bezpečně bylo společné, že žili ve tmě a odtud 

 také redukce očí u obou. Tato jejich různost ve vývoji, ač pravdě- 

 podobné měli společného předka, nám velmi pěkně dokazuje správnost 

 stanoviska polyphylletického vývoje. 



Se slepými rody Niphargus, Crangonyx, Borufa, Eriopsis nelze 

 nijak uvésti Typhlogammarus ve spojení. 



