Některá nová měření elektrodynamometrem. 3 



^^^^ E,smcof = RJ+(S-i-s-\-2M)^ (1) 



Členy s M jsou vždy positivní, neboť cívky staví se tak, aby 

 proud v nich obíhal tímže směrem. Poněvadž vzájemná indukce M 

 jest závislou na postavení cívek k sobě a tedy na úchylce, má kor- 

 rekce tato význam: korrigovati samoindukci dle úchylky. 



Hrubé odhadnutí maxima korrekce možno provésti takto: 

 Označme M^^ maximální vzájemnou iadukci (t. j. pro ten případ, že 

 by roviny závitů obou cívek spolu splývaly). Pak jest pro úhel a, 

 který svírá osa cívky pohyblivé s rovinou cívky pevné 



Ma = il/90 sin a (2) 



Mysleme si cívky v koaxiálně poloze spojeny proti sobě. Pak 

 jest samoindukce celku 



a — S-{-s — 2iM^, 



Z rovnice této následuje 



v tom případě, že bychom šli při měření až k úhlu a = 6" bude 



t. j. vzájemnou indukcí zvětší se samoindukce o méně než 57o Jak 

 později (v odst. 12.) bude ukázáno, jest v praktickém případě kor- 

 rekce vždy daleko vzdálena této maximálně hodnoty a může pravi- 

 delně býti zanedbána. 



3. Obraťme se nyní k důležitějšímu případu druhému, t. j. když 

 cívky jsou spojeny vedle sebe. Pak nutno míti zřetel k těmto Jcorrekcím : 



1. Nedokonalá přímá úměrnost mezi úchylkou a intensitou (lépe 

 součinem intensit). Korrekce zde vznikající stanoví se opět graduací 

 (je-li zase vyloučeno měření absolutní). Příklad korrekce podán jest 

 v odst. 11. 



2. Při proudu střídavém snížení intensit následkem samoindukci 

 a vzájemné indukce. 



3. Jako nová korrekce přistupuje zde fasové posinutí proudů 

 v cívkách. 



Vliv samoindukce určí se změřením samoindukce. Jak možno 

 bez užití nového stroje stanoviti samoindukci cívky pevně, jest uká- 

 záno v druhém oddílu této práce (viz odst. 32.). 



4. Korrekci ze vzájemné indukce a samoindukce cívky pohyblivé 

 ustanovíme takto: V kruhu cívky pevné nechť probíhá- proud inten- 



1* 



