Další pozorování o struktuře a tvoření spor u symbiotických bakterií. 



Nálezy. 



Fig. 1. — 5. zobrazuje jeden druh bakterií 4 X plošně zvět- 

 šený než je velikost jejich kreslených pomocí kreslicího přístroje. Na 

 tomto druhu shledáváme všechny poměry stavby zcela jasným způ- 

 sobem. Některé tyčinky jsou poněkud zahnuté (na př. b, c, n, o), jinak 

 rovné; u většiny z nich vidíme na pólech husté nahromadění hmoty, 

 silně zbarvené. Útvary tyto budeme nazývati pólovými čepičkami (Pol- 

 kappen) a považuji je za zhuštění plasmy podmíněné bezpochyby děle- 

 ním. Podél dlouhých stran od těchto čepiček táhne se periferická plasma, 

 tvořící na určitých místech, pravidelně dvou, hrbolky, v nichž uložena 

 jsou silně se barvící zrníčka, v kaž lém po jednom. Uprostřed tyčinky je 

 někdy válec plasmy centrální a, &, /, někdy jenom nahromadění její 

 až na druhou stranu nesahající (e). Zde je uloženo jádro. 



Jádro samo není vždy stejného vzhledu. Někdy jeví se jako malá 

 homogenní černá koule nezaujímající celou šířku tyčinky (d), jindy tato 

 koule má vzhled podobný, ale dotýká se obou postranních kontur 

 tyčinky (a) ; naproti tomu v některých případech (e) je jádro zcela 

 nepatrné, jako by na stěnu přitlačené. Dle převládajícího množství 

 individuí s menším jádrem než je šířka tyčinky, chovajících jádro při 

 jedné straně, možno za to míti, že klidné jádro je tělesem dosti malým, 

 vždy uprostřed délky sice, ale k jedné straně uloženým, takže u bakterií 

 bychom měli takto určenu jednu rovinu symetrie. V dalším popise 

 označuji tu stranu, k níž je posunuto jádro co ventralní, protilehlou 

 co dorsalní. Označení toto ovšem je zcela libovolné, lépe snad by bylo 

 užívati terminů adnuclearní a antinuclearní. 



V celé řadě případů však jádro nepředstavuje zcela černou 

 homogenní kuličku, nýbrž jeví se poněkud světlejším, ale za to obyčejně 

 větším. Při bedlivějším pozorování dá se v těchto případech postřehnouti 

 jakási struktura jádra a to granulování — kde se chromatin bezpochyby 

 rozpadl v jednotlivá nepatrná zrníčka chromatinová — což dlužno po- 

 važovati za první příp r avu k dělení. Utváření chromatinu v této po- 

 době děje se dříve než vzrůst jádra, neboť se dá pozorovati u jader 

 nezaujímajících celou šířku tyčinky (/, g, se strany, h s hora nebo z dola.) 

 Později jádro vzroste, takže vyplňuje celou šíři tyčinky : «', Je). V jednom 

 případě zobrazeném (e) vidíme, že chromatin je orientován k jedné 

 polovici jádra, a tu na opačné straně dá se zjistiti nejvýše jemná 

 kontura: jaderná blána. Také v jiných případech (Fig. 4. a, Fig. 5. b.) 



