8 IX. Emil Votoček a R. Vondráček: 



vídalo by 0*66 g benzylfetiylhydrazonu. — K filtrátu přidán rnethyl- 

 fenylhydrazin a 50°/oiií kyselina octová. Teprve as po hodině počal 

 se vylučovati hydrazon slabě nažloutlý (/3). 



Značné množství hydrazonu a nasvědčovalo tomu, že se asi 

 s sebou strhla též galaktosa. Skutečně obdrženy při překrystalování 

 produktu řečeného dvě frakce: frakce prvá o bodu tání 168° (t. j. 

 benzylíenylhydrazon arabinosy, b. t. 170°), frakce druhá o bodu tání 

 153° t. j. hydrazon galaktosy. Zkrátka, dělení methodou uvedených 

 autorů není zcela spolehlivé. 



Srážení mannosy methylfenylhydrazinem. 



0,53 g hustého syrupu mannosy rozpuštěno v 8 cm 3 vody i přidáno 

 0,25 g methylfenylhydrazinu a 0,6 cm A ledové kyseliny octové. Bě- 

 hem P/o hodiny vyloučilo se 0,25 g hydrazonu, ač roztok byl zředěný. 



Srážení rhamnosy methylfenylhydrazinem 



dalo výsledek záporný: 



0,3 g rhamnosy 1 



0,3 g glukosy j rozpuštěny v 10 em 3 vody 



a přidáno potřebné množství methylfenylhydrazinu v roztoku octovém. 

 Však hydrazon se nevyloučil ani po zahřetí. Jest patrno, že rham- 

 nosu nelze ze zředěných roztoků methylfenylhydrazinem srážeti. 



Srážení ar ab i nosy methylfenylhydrazinem. 



K roztoku 0'3 g arabinosy na 10 cm i vody přičiněno methyl- 

 fenylhydrazinu a 50°/ ní kyseliny octové. Počal se v brzku, ač roztok 

 byl zředěný, vylučovati krásný hydrazon arabinosy. Z toho plyne, že 

 nebude lze děliti galaktosu od arabinosy za užití pouhého methyl- 

 fenylhydrazinu. 



Srážení galaktosy p-bromfenylhydrazinem. 



0*3 g galaktosy rozpuštěny v 10 cm 3 vody a 2 cm 3 50proc.ní ky- 

 seliny octové, přidáno 0,6 g- bromfenylhydrazinu a zahřáto k roz 

 puštění. Ve chvíli vyloučil se bromfenylhydrazon galaktosy. Z toho 

 následuje, že se p-bromfenylhydrazin nehodí k dokazování arabinosy, 

 je-li současně galaktosa přítomna, na kteroužto okolnosť E. Fischer 

 nepoukázal. 



Chemické laboratorium - 

 c. k. české vysoké školy technické v Praze. 



