Variačně statistická zkoumání na Atyaëphyra desmarestii (Joly). 19 



označením „převahy negativně účinkujících elementárních variačních 

 příčin, negativní asymmetrie jest opakem toho". [2., pag. 217.] 

 Theoretická hodnota A jest dána rovnicí: 



a 1 t/ — & - f~ 3 í* 3 



A - 2 V ^ 5/J a - 6/3, - 9 ' +7^?' Hodnoty &, & 



a ft 3 jsou patrný z následujících počítaných případů naší práce. 



Pro svrchní zuby rostrální jest A = -f- 0'0205. Na diagramu 

 v tab. I. čís. 1. jest patrno, že y c spadá za jedno s y m , tak že pak A jest = 0. 

 Variační polygon svrchních rostrálních zubů náleží také skutečně 

 symmetrické křivce typu IV., kteráž uvádí se co zvláštní typ V. 



V našem pojednání vyskytují se pouze dva nejobyčejnější typy 

 variačních křivek a sice IV. a V. Pro oba tyto typy platí ještě ná- 

 sledující. Pata těžnice y c pro typ IV. leží v bodu M (úsečka její 

 $c = M — [M — md] v jednotkách variant.), pata maximální (vrcho- 

 lové) ordinaty téhož typu křivek jest v bodu M — d. Úsečka její 

 x m v délce variant jest určena x m — (M — d) — M\ kdež 

 M' = M — md. Pata počátkové ordinaty y („Ausgangsordinate") 

 leží v bodu M — md. Při typu V., jenž jest co symmetrický případ 

 specielním, případem typu předešlého, ovšem paty y m a y se kryjících, 

 dány jsou společně bodem M. 



O vyčíslení délek obou uvedených, hlavních ordinat křivky 

 pravděpodobnosti (y m i y c ) bylo již předem pojednáno. 



Vedle uvedených hodnot: M, s, A a z/ jest ovšem v první 

 řadě pro analysu theor. variačního polygonu třeba vypočísti rovnici 

 křivky, na níž vrcholy polygonu leží. Za tím účelem jest celá 

 řada všeobecných konstant pro určení jednoho z pěti typů křivek, 

 jejichž obecné rovnice dle práce G. Duncker-ovt uvádím v po- 



struirter Kurven gibt also Aufschluss über den stehenden oder vor- resp. rück- 

 schreitenden Zustand bestimmter Verbältnisse jeder Art." — 



M. Weldon zkoumal celou řadu exemplářů sp. Crangon vulgaris ze tří 

 různých lokalit vzhledem ku variabilitě 4 různých dimmensí a nalezl, že va- 

 riabilita řídí se dle speciálního případu křivky pravděpodobnosti Pearsonovy. 

 Udává dále pro každou lokalitu pro sebe 4 zvláštní hodnoty střední, průměrné mě- 

 řených délek (M). [19.] Týž autor pojednává o variabilitě v některých znacích 

 krabu Carcinus maenas [20]. V pozdější práci své v roku 1898. pojednává týž 

 autor o variabilitě a correlaci téhož rodu a výsledky práce uvádí v souvislost 

 s theorií selekční. [24; pag. 96. 97; V této práci podává L. Plate všeobecný vý- 

 klad o correlaci a variabilitě ve službách théorie selekční pag. 83; 96.-98; pag. 

 175. až 192. IV. Cap.] [25.] 



2* 



