20 XI. Arthur Brožek: 



zDámce. 21 ) Tyto všeobecné hodnoty jsou v naší práci v každém 

 z 5ti vyčíslených případů v jeho části I. Vedou pak k vypočítání 

 hodnot ßi, ß2 a F, dle nichž lze přímo určiti, s kterým typem křivek 

 jest nám co činiti. [1. pag. 20.] 22 ) 



V části II. počítaných případů jsou čísleny speciální konstanty 

 toho neb onoho typu křivek a sice hodnoty, kteréž vedou ku sesta- 

 vení rovnice pro speciální případ platné. [V mé práci při svrchních 

 zubech rostrálních a distálních štětinách telsonu jsou ve II. části po- 

 čítány hodnoty pro typ V., v ostatních 3 případech jsou to hodnoty 

 typu IV.] 



Pro svrchní zuby rostrální resp. pro variabilitu jejich počtu vy- 

 počítána byla tímto způsobem rovnice, odpovídající rovnici typu V. 

 Symmetrická variační křivka, k níž konstruovaný theoret. a empirický 

 polygon náleží, má rovnici: 



y = 49-17 e 2.2-M49*i e jest basis přir. log. = 2718281 



Z diagramu jest přímo patrno, že paty těžnice i vrcholové po- 

 řadnice, kteréž se kryjí, musí se stotožňovati. Proto jsou dle výpočtu 

 v témž bodě: y c při 24'4049 (= M) ; y m při 24*3507, jenž jest 

 vlastně bodem M. 



n ) Obecné rovnice 5ti typů křivek variačních dle K. Pearsona jsou: 



/ X Y»l / X \™2 



T yp- l y = yo[i + -) ■ (i--J 



/ x 2 v" 

 » n y = yo \i — -tf ) 



X 



l X\P ~"ď 



» III y,= y 9 (l+— ) e 



/ \2m _ vů . x 



» IV y — yo\cos &) e ;tg& — — 



X 2 



» V y == yo . e 2 e* 



22 ) Délka y tohoto typu dána rovnicí 



n 



jednotek frequencí, kdež n jest počet exemplářů a e jest var. index. Pro typ V- 

 jest vždy délka y z= y m z= y c . Tato věc jest patrná na diagramu i výpočtech 

 pro svrchní zuby rostrální, kde délka y = ym = y« — 49*17 mm. — 



