38 XI. Arthur Brožek: 



Pravděpodobná chyba tohoto korrelačního koëfficientu r jest pro 

 náš případ: 



E,= 067 45 <i- r2 ) = Q.Q3519 



y n 



Nezávislost variabilního počtu svrchních i spodních zubů 

 jest patrná na obrázcích rostra. Tak v sérii roster čís. 1 — 15., 

 sestavených dle nestejného, stoupajícího počtu svrchních trnů při stejném 

 počtu (4) spodních, jest patrno, že při stejném počtu spodních zubů 

 méní se ve všech variantách svrchní zuby. (17 — 32.) 



Celá série roster pak odpovídá realisované řadě maximálních 

 korrelačních frequencí ve schématu (maximální řada vodorovná). 

 V sérii roster č. 29 — 36. jest patrno, že počet spodních zubů variruje 

 opět ve všech svých variantách (1 — 8) nezávisle při stejném (25) počtu 

 svrchních trnů. Badá těchto roster odpovídá opět řadě maximálních 

 correlačních frequencí kombinačního schématu (a sice jest to řada 

 kolmá, střední). — Obě řady ve schématu označeny jsou V m . — Mimo 

 tyto kombinace v počtu obou znaků ovšem vyskytují se ještě nejroz- 

 manitější jiné, jak ukazují fréquence kombinačního schématu. 



Telson. Morphologie telsonu, pokud se týká jeho délky a tvaru, 

 zvláště však rozestavení a přítomnosti tří od sebe se zcela odlišujících 

 druhů trnů, poskytuje pro Atyaëphyru právě tak důležitý, rodový 

 charakter, jako jest kombinace řady trnů a zubů rostrálních. Tento po- 

 slední článek abdomenu prodlužuje se v lamellu, jejíž oba postranní, 

 téměř rovné okraje šikmo k sobě se uklánějí tak, že v myšleném 

 prodloužení sbíhají se v úhlu přibližně 9°— 11°. Oba kraje v části 

 při distálním konci jsou jednoduché, nezahnuté, teprve od poloviny 

 délky telsonu tím více na hranách se přehýbají do spodní strany, čím 

 více se blíží k basi telsonu. Na, distální části ukončuje se telson půl- 

 kruhovitou, jednoduchou, holou hranou, nad níž teprve se svrchní 

 strany při samém obloukovitém okraji inserují se do plochy lamelly 

 mocné, koncové trny, vždy celkem dva, neobrvené a mezi těmito jen 

 nepatrně ve variabilním počtu .slabší, obrvené štětiny, trnům zcela se 

 podobající (v počtu 4—8). Na svrchní straně při obou rovných, po- 

 stranních hranách, a sice v té části, kde se hrany krajů dospodu ne- 

 přehýbají (jako směrem k basi), táhne se po jedné řadě nízkých ků- 

 želovitých trnů (3—10 párů), kteréž v normálních případech jsou 

 vzhledem ku rovině Symmetrie telsonu párové. (Počet párů i jednot, 

 livých trnů variruje.) 



