42 XI. Arthur Brožek: 



Pro náš případ vypočítal jsem rovnici křivky pravděpodobnosti, 

 na níž leží vrcholy theor. polygonu variabilního počtu levých trnů 

 v této formě: 



(IV.) 2/ = í/ (COS ^)2.19-98 g -(-48-7037)^ 

 OC 



v níž tg # — — a log y — 041596— 9. Jak jest patrno, jest to 



křivka asymmetrická, jejíž index asymmetrie A určil jsem: 



A = -\- 0-2398. 



Délka těžnice v bodu M, společné theor. i empir, polygonu, 

 spolu co jedné z ordinat bodů uvedené křivky, byla vypočítána 

 y e — 155'96. Podobně vyčíslena jest i délka vrcholové ordinaty, je- 

 jímž průmětem na ose X jest bod A a sice y m = 161'0 jedniček fre- 

 quenčních. Obě ordinaty y c i y m i jejich paty v příslušných délkách 

 jsou konstruovány na diagramu Tab. I. čís. 3. — [y e jest od paty y m 

 o -f- - 2398 vzdálena.] Index asymmetrie poukazuje ku positivní 

 asymmetrii křivky. 



Tím pak, že řešena byla uvedená rovnice křivky pro jednotlivé 

 varianty, vypočítány jsou theoretické fréquence v hodnotách násle- 

 dujících: 



___^^ (emp.) ^^^_^ 



Varianta: 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 



/theor. (y): 0-02, 13-25, 133-22, 127*00, 34*76, 5-09,0-56, 



* eqUenCe \empir. (/): 1, 6, 148, 117, 35, 6, 1, 



(sup) 



Varianta: 10, 11 Počet levých trnů. 



„ /theor. (y): 0-05,' 0-01 



Fréquence/ . . ; , . _ Počet exempláru. 

 \ empir. (/): L 



Maximální varianta empiricky zastoupená největším množstvím 

 jedinců jest i zastoupena největší theoretickou frequencí. Souhlas 

 obou frequencí — jak jest patrno z této řady, jest postačitelný ; pro- 

 čež také differenční plocha obou polygonů, theor. i empirického ne- 

 překročuje mezí: 



100 

 ^°/ o (=5-64°/ );^ = 3-62<7 o . 



