46 XI. Arthur Brožek: 



Variační index pravých trnů jest nepatrně rozdílný od indexu le- 

 vých; určen pak jest £ = 07982; jeho pravděpodobná chyba E £ = 

 002 15 (táž, jako u levých trnů). Pomocí hodnot /3 n ß 2 a F určen 

 jest typ variační křivky co IV. typ Pearsonův. 



Rovnici příslušné křivky vypočítal jsem pro variační polygon 

 pravých trnů ve tvaru : 



2 . 6-4045 —(-5-589) ■» 



(IV.) y = y (cos 9) e , 



kdež jest tg 9 = ^ m a log y = 1-67868. 



Křivka pravděpodobnosti jest positivně asymmetrická, její index 

 asymmetrie určil jsem : A — +0'2496. 



Index tento liší se nepatrně od indexu asymmetrie křivky vari- 

 ační pro počet levých trnů. Délka těžnice v bodu M, položené v posi- 

 tivním směru od vrcholové ordináty vypočítána jest = 15065 jednotek 

 frequenčních. Délka vrcholové ordináty v bodu A stanovena jest: 

 y m — 155"8 jednotek frequencí. 



Řešením uvedené rovnice pro jednotlivé varianty určeny jsou 

 theoretické fréquence variačního polygonu pravých trnů. Theoretické 

 fréquence se svými variantami jsou v této variační řadě: 



(sup.) (sup.) (V m ) 



Varianta: 2 3 4 5 6 7 



theor. (y) 01 051 18' 15 129*04 122-34 3548 



emp. (/) 7 145 121 38 



Fréquence 



(sup.) (sup.) 



Varianta: 8 9 10 11 12 



theor. (y) 687 T27 0"26 0"06 0*01 



emp. (/) 1 1 1 



Fréquence 



Varianta 5 jest také při theoretickém výpočtu zastoupena nej- 

 větší frequencí. (Jako u levých trnů.) 



Ze srovnání této řady pro pravé trny s řadou pro levé trny 

 jest patrno, že bylo nutno rozšířiti variační rozsah o větší počet theo- 

 reticky předpokládaných variant, nežli u rozsahu pro levou stranu. 



Zde supponovány jsou varianty 2, 3, 11 a 12. 



Dle theor. frequencí jest sestrojen opět na Tab. I. čís. 4. tečkovanou 

 čarou theor. var. polygon, jenž nekryje se zcela s empirickým. Nic- 



