60 XI. Arthur Brožek: 



typu IV. Jak toho Symmetrie tohoto typu vyžaduje, jest též index 

 asymmetrie vypočítán A = -(-O* 03. 



Speciální rovnice křivky pravděpodobnosti, na níž leží vrcholy 

 theoretického polygonu, byla vyčíslena v této formě: 



(V.) y — 131-2 . e 



2 . 0-95472 



Řešením uvedené rovnice vypočítány byly theoretické hodnoty 

 frequencí. Sestavil jsem je do této variační řady, dle níž na Tab. I. 

 čís. 5. sestrojen jest theoretický variační polygon (tečkovaně). 



Varianta: 2, 3, 4, 5, 6, 7, 



theor. j>): 0'01, 0-35, 7'46, 52-93, 125-40, 9926, 



Fréquence 



emp. (/): 0, 0, 13, 28, 173, 56, 



Varianta: 8, 9, 10, 11 



y theor. (y): 26'23, 2;31, 0*07, 0"00 



\emp. (/): 44, 0, 0, 



Fréquence 



Maximální empirická i theoretická fréquence jest jediná a ná- 

 leží variantě 6. Eozdíl mezi ostatními homologickými frequencemi 

 jest dosti veliký, následkem toho jest zaviněna též menší shoda obou 

 polygonů. Dle toho jest také d =. 10-33% a jest téměř 2-násobné, 



/ 10 ° \ 

 nežli jeho hodnota mezní I ^jött °'°j • Inkongruence theor. a empir. 



výsledků statistického šetření jest dle uvedeného výpočtu patrně při- 

 voděna nedostatkem počtu (314) exemplářů, jenž sice pro variabilitu 

 ostatních uvedených předem v práci zubů a trnů stačil, avšak pro 

 variabilitu distálních štětin není postačitelným materiálem. Jsa sobě 

 vědom této neúplné postačitelnosti materiálu a nemaje po ruce větší 

 počet exemplářů, uvádím zde tyto výsledky o variabilitě počtu štětin 

 telsonu pro úplnost práce jen provisorně a ponechávám si revisi po 

 případném získání většího materiálu na dobu pozdější. 



Vyčíslení variačních konstant i rovnice jest v následujícím 



řešení : 



