XII. 



O původu a osudech t. zv. jádra žloutkového (č. 

 jádra Balbianiho) a významu centriol při umělé 



Parthenogenese 



Předběžné sdělení F. Vejdovského. 

 Předloženo v sezení dne 15. dubna 1904. 



Během vývoje vajíčka přehojných zástupců živočišných objevuje 

 se ve hmotě jeho vedle obyčejného jádra buněčného, čili míšku zá- 

 rodečného, ještě zvláštní tělisko vedlejší, ze zhuštěné ooplasmy sestá- 

 vající, označené jménem jádra Šloutkového č. jádra Balbianiova. (Jiné 

 názvy jsou: „Mantelschicht" Leydig, „couche palleale" Van Bambeke, 

 „couche vitellogène" Van der Stricht, „Dotterkernlager" Waldayer). 

 nejznámější v tom ohlede jsou vajíčka jistých pavouků a stonožek, 

 a nichž (zvláště u Tagenarie) „jádro" toto obsahuje značných rozměrů 

 a tudíž již starším badatelům (Wittich 1845) nápadným býti musilo. 

 V novější době, zvláště po předchozích základních zprávách Balbia- 

 niho, podány četné pokusy o vysvětlení původu a významu jmenova- 

 ného elementu vaječného nejrůznějších skupin živočišných (zvláště 

 členovců a obratlovců), — přes to však není shody mezi autory ani 

 ohledně vzniku, ani v příčině fysiologické funkce jádra žloutkového, 

 třebas by se z větší části, jak již jméno naznačuje, uváděla hmota 

 ona v souvislost s tvořením žloutku vaječného. Má-li se však určiti 

 přesně jak původ tak morfologický a fysiologický význam jádra žloutko- 

 vého, musí se po mém soudu vyjíti z nejrannějších stadií vývoje va- 

 jíček, t. j. prvotných oocytů a tyto sledovati aspoö až do průpravných 

 stadií zraní vajíčka a vystihnouti, kterak se chová toto „jádro" k da- 



Věstník král. čes. spol. nauk. Třída II. 1 



