O původu a osudech t. zv. jádra žloutkového. 3 



Prvobuňky vaječné, čili oogonie, všech jmenovaných druhů, rov- 

 nající se úplně prvobunkám chámovým č. spermogoniím, prodělávají 

 za sebou několik stadií dělení, jehož produkty nemají nijaké podoby 

 ohledně struktury s budoucími vajíčky. Děleni veškerá dějí se karyo- 

 kineticky, leč musím poznameuati — že centrioly jsou zde nad jiné 

 obtížně sledovati, neboť pro nepatrnost rozměrů nově tvořících se 

 buněk nelze existenci centriol tak snadno, jako později zjistiti. Ko- 

 nečně přestává dělení, vzniká stadium synapse, z buněk tohoto dosud 

 záhadného stadia přeměnou chromosomů zrůzní se mladá vajíčka ve 

 skupinách po osmi čili oktádách. 



Každá buňka jedné oktády představuje příští vajíčko s velikým 

 jádrem a celkem řídkou cytopla3mou. Dříve se vykládalo, že takováto 

 oktáda jest vlastně souborem buněk, z nichž jedna pouze se vyvíjí 

 ve vajíčko, kdežto ostatních 7 slouží k výživě jeho, jak ostatně jest 

 známo u Tomopteris. Avšak zevrubné poznání vývoje vajíčka roupie 

 ukazuje, že se může jedna buňka po druhé vyvíjeti ve vajíčko. Leč 

 to jest otázka, o kterou v přítomné práci neběží,*) ježto se jedná 

 o jádro žloutkové, jeho původ, osud a význam. A pro řešení této 

 otázky nutno vyjíti skutečně z posuzování struktury mladých vajíček 

 jednotlivé oktády. Kdybychom pak nepřihlíželi ku polaritě jader a jich 

 struktury v tomto mladistvém stadiu vaječném, pozastaviti se musíme 

 nad ozdobnou radiací, jež na jednom pólu v cytoplasme tohoto stadia 

 vyzařuje. (Obr. l.es.) 



Zvláště u nejmladších oktád druhu Fridericia hegemon jest toto 

 jednopolární vyzařování nápadné a upomíná na figury, které jsem před 

 lety (1881) u Sternaspis popsal a vyobrazil. Vysvětlení pro tuto radiaci 

 tehdejší doby vůbec možným nebylo, fakt pak sám upadl v zapome- 

 nutí. Na jednom pólu jádra vyzařují jemné paprsky cytoplasmatické 

 a opakují se i v pozdějších stadiích vajíčka, i když jest žloutek za- 

 ložen. Tyto zprávy o zářích ve vajíčkách Sternaspis zůstaly bohužel 

 dosud nepovšimnuty, ač zřejmě stojí ve spojení a osvětlují vznik t. 

 zv. jádra žloutkového. 



Stejným spůsobem, leč ne tak určitě vystupuje radiace na jed- 

 nom pólu jader v mladých oocytách roupice Fridericia hegemon a ze- 

 vrubné sledování struktur těchto radií ukazuje, že tu máme co činiti 

 s radiací monocentrickou z ostrůvku plasmatického, jenž odpovídá 

 centroplasmě v blastomerách Rhynchelmis čili centrosomu Boveeiho. 

 Když pak uvnitř této centroplasmy shledáme 2 téčkovité centrioly, 



*) Srovnej v té příčině předcházející stať „O zvláštním případu fagocytosy' 



