6 XII. F. Vejdovský: 



Obraz mladých rostoucích vajíček nemění se ohledně polárních 

 centrosfer a ooplasmy, i když počnou se zakládati těliska chromatická 

 na vláknech lininových. Děje se tak ponenáhlu a vlákna dříve bud jen 

 oranží neb světlou zelení zbarvená, obsahují nyní malinké kuličky chro- 

 matické ve spůsobě drobounkých nukleolů po řadě za sebou násle- 

 dujících a na podklad lininový se vížící. Centrosfery v tomto stadiu 

 jeví se ještě hrubšími, takže samostatnost paprsků jen obtížně lze roz- 

 poznati; počínají se mezi nimi jeviti zrnka intensivně se barvící, čer- 

 navá, ale lišící se od později vznikajících kuliček žloutkových. (Obr. 4.) 



Postup tento pokračuje až do stadia, když zakládají se těliska 

 žloutková v cytoplasme. Obě polární centrosfery změní se v temné 

 kaloty, radiaci jich lze jen již tušiti, nikoliv dokázati, hmota jich roz- 

 šiřuje se zhusta po celém obvodu jader, až splynou v temný kruh 

 jádro objímající. Zvláště na praeparátech modří methylenovou zbar- 

 vených tato změna centrosfer jest velmi patrnou. Při vší degeneraci 

 prvotných paprsků zůstávají však centrioly na svém místě a delší 

 dobu lze sledovati ještě i obvodní centroplasmu zrnitou. Zbytky radií 

 jeví se kratičkou dobu ve spůsobě výše zmíněných zrnek u Ench. 

 humicultor, ve spůsobě tyčinek podlouhlých u Fridericia hegemon. Tyto 

 tyčinky upomínají na těliska podobná, jež u obratlovců popsal jakožto 

 krystalky hlavně v. Winiwabter. (Obr. 6. t.) 



Tedy ve stadiu, kdy žloutek jest ve vajíčku řídce rozptýlen, jeví 

 se pouze centriola na dřívějších svých místech nezřetelným dvorečkem 

 obroubená, ale bez vší paprsčitosti a poněkud menší, než ve dřívějším 

 stadiu. Tak setrvají centrioly na obou pólech jádra při dalším tvo- 

 ření se žloutku, jenž poznenáhla a velmi hustě vyplňuje veškerou 

 hmotu bývalé cytoplasmy. V jádru zatím se odehrávají podivuhodné 

 změny chromatické hmoty, jež se soustřeďuje ve dlouhá vlákna chro- 

 matická, při pozvolném mizení nucleolu dvě a dvě vlákna se křižo- 

 vitě prostupují, o čemž obšírněji na tomto místě se nevyslovím: 

 k vůli celkovým pochodům nutno však vytknouti, že takto zkřížené 

 diady chromatické se zmenšují, čili nastává diminuée vláken, ježto část 

 jich se ztrácí v hmotě jaderné. (Obr. 6., 7.) 



V té době upravuje se jádro ku tvoření bipolární figury, jež má 

 své póly právě v bodech protilehlých, kde leží centrioly. 



Cytoplasma mezi tělísky žloutkovými sbírá se ve tvaru radií 

 k centriolám na jichž periferii se přikládá. Prvý vznik této obnovené 

 činnosti radií nelze tak snadno vystihnouti, ježto radie jsou velice 

 nepatrné délky a jemnosti, až v pozdějších dobách objevuje se vý- 

 sledek ten zcela zřetelně, když shromáždí se kolem centriol jasná plasma 



