8 XII. F. Vejdovský: 



proto, aby vývoj jádra byl jasným a v postupu svém nepřetržitý. 

 Nyní jest nutno poznaná fakta s údaji staršími srovnati a význam 

 jich ve věty všeobecné postaviti. To ovšem jest dosti nesnadné, zvláště 

 že dle oněch starších zpráv a zobrazení jest pravděpodobné, že u růz- 

 ných skupin živočišných mohou existovati variace v pochodech vzniku 

 t. zv. jádra žloutkového, pak ale také proto, že tyto variace mohou 

 resultovati z různých způsobů fixace a barvení vajíčka. V této po- 

 slední příčině vytknul jsem již výše, že dle způsobů těchto jeví stru- 

 ktura žloutkového jádra u našeho předmětu v různém stavu, jednou 

 jevící zřetelné struktury paprsčité, podruhé zvláštní zhustlé ostrovy 

 plasmatické bez radií, obojí pak v přímém okolí jádra vaječného. 



Také nutno již z předu poznamenati, že nelze vše uznávati za 

 stejnocenné Jádro žloutkové", co se v literatuře pod tímto jménem uvádí 7 

 Již dříve jsme udali a odůvodnili, že na př. pólové plasmy ve va- 

 jíčku Ehynchelmis a Glossiphonií nemají ničeho co činiti s tvořením 

 žloutku. Naproti tomu musí naše srovnávání počítati s oněmi útvary 

 vaječnými, které se u větším množství v ooplasmě objevují a ve tvaru 

 i barvitelDosti jakousi podobnost s jádry mají. 



Dále musí se srovnávání naše díti s oněmi t. zv. jádry žloutko- 

 vými, u nichž jest paprscitost zřetelná a kde lze rozpoznati to, co 

 odpovídá centroplasmě a centriole, čili kde máme co činiti s centro- 

 sferami. Srovnávání těchto struktur s předešlými, jádrům podobnými 

 elementy v ooplasmě může posléze vésti k poznání totožnosti změně- 

 ných centriol bez centroplasem (centrosomů) a radií, jež se dle účin- 

 nosti své mohou rozděliti ve dva i více stejnotvarých elementů a 

 v poslední instanci podávají doklady o vzniku polycenter, jimiž lze 

 vysvětliti t. zv. umělou parthenogenesi následkem zvláštního zasáhnutí 

 do vývoje neoplozeného vajíčka a vyvolávání četných centriol. 



Tyto problémy rozluštiti z vylíčených dějů při vývoji vajíčka 

 následkem radiace jest úkolem následujících úvah. 



Bipolární radiace na mladých vajíčkách roupie a bipolární tvo- 

 ření t. zv. jádra žloutkového může vysvětlili podobné útvary u všech 

 ostatních zvířat. Z bipolární radiace kolem centriol jest vidno, že 

 mladá buňka vaječná ve stadiu. oktady přímo po stadiu synapse měla 

 by schopnost dalšího dělení, jako to bylo v předchozích jejich oo- 

 goniích. Dělení to však zabráněno nehotovostí jádra, v němž chro- 

 mosomy dosud nejsou upraveny k tomuto pochodu a trvá to zajisté 

 dlouho, než se ve skupiny tetrádám podobné upraví. Pak ale dělení 

 zabráněno zhuštěním ooplasmy a posléze tvořením se tělísek žloutko- 

 vých, s kterýmžto pochodem zajisté naše centrosfery nemají ničeho 



