14 XII. F. Vejdovský: 



intensivně se barvící tělíska, největších rozměrů dosahující u Enchytr. 

 adriaticus, kde zdá se, že jeví se jakožto váčky s vniterní hyaliní 

 hmotou. 



Ale účinek centriol jest patrný v tom, 1. že podráždují cyto- 

 plasmu ku tvoření radiace, 2. že se rychle dělí a tvoří nová centra 

 dělení. 



Prvá věta nepotřebuje důkazů ; známo jest všeobecně, že při 

 oplození prvá radiace vyvolána centriolou. Druhá věta opět podporo- 

 vána faktem, že se centrioly záhy ve 2 rozdělí, a že za jistých po- 

 měrů může se díti toto dělení postupně ve velké množství centriol, 

 jež vyvolávají polyradiaci. 



V prvém ohledu jeví se centrioly jako „Doppelkörner" Flemmin- 

 govy, malinké, tečkovité a nemohou se stotožňovati z t. zv. centrosomy 

 Boveriho. Meves správně určuje je při spermatogenesi Lithobia za cen- 

 trioly, což potvrzuje i P. Bouin (Centrosom et centriolle. Compt. rend. 

 séanc. Soc. Biol. 1903 T. LV. p. 647) u Geophila a Scolopendry. 

 Bouin nelíčí zevrubně povstání těchto dvojitých centriol, jisté však 

 jest, že povstaly rychlým rozdělením prvotně jednotné centrioly. 



Jest tedy vlastností každé centrioly, 1. nepatrná velikost, 2. 

 čilá dělitelnost. Při nepatrném zveličení prvotná jednotná centriola 

 ihned se rozdělí ve dvě. Tak děje se při normálném vývoji. Ale 

 z experimentálních pokusů nové doby jde na jevo, že zmnožení cen- 

 triol může se díti u větší míře, zvláště působí-ii se i na neoplozené 

 vajíčko zvláštními dráždivými reagenciemi. Mám na mysli umělou 

 Parthenogenese jak sdílí Morgan, Wilson, Wasiljev, Bataillon, Gar- 

 bowski a j. Sem patří i nejstarší pokusy R. Hertwiga za působení 

 různých jedů na vajíčka Echinidů. 



R. Hertwig sledoval změny jádra v neoplozeném vajíčku Echina 

 a Sphaerechina po působení roztoku strychninu a shledal, že nucleus 

 upraví se v bipolárnou figuru, po níž následuje dělení chromosomů. 

 Co se týče „rýhovacího centrosomu", má Hertwig za to, že týž vznikl 

 z achromatických částí jádra. 



Morgan pracoval s neoplozenými vajíčky Arbacie, působil na ně 

 roztokem chloridu sodnatého a magnesia a shledal, že se vajíčka 

 mohou rýhovati. Hlavní snahou jeho bylo vystihnutí vniterných jevů 

 cy to plasmy, i shledal, že se vajíčka naplňují „umělými astrosferami", 

 jež obsahují temně zbarvená „centrosom — like" tělíska, jež mohou 

 míti vztahy k nucleu. Původ rýhovacího centrosomu nebyl přesně určen. 



Dle Morgana nutno za to míti, že centrální tělíska („centro- 

 somy") tvoří se „de novo" a v konekci s konvergujícími konci vláken 



