18 XII. F. Vejdovský: 



Tudíž nutno sa jisté míti, že centrioly se svými sekundárními 

 splodinami, centr oplasmami a radii nevznikají při umělé parthenogenesi 

 „de novo", nýbrž jen opětovným a snad rychlým dělením centriol pů- 

 vodních. 



Že správnost tohoto mého výkladu jest pravděpodobnou, doka- 

 zují nejnovější sdělení o parthenogenesi ježovčích vajíček, jíž nedávno 

 provedl působením C0 2 Garboavski. Po narkose vajíček asterid s C0 2 

 po l^hodinnéin trvání praví Garbowski, že „Oosplasma hat das Ver- 

 mögen Centrosphären zu bilden und kernlose Elastomere abzuschüren". 

 Garbowski popisuje prostě tento úkon, nevysvětluje jej blíže z vnitř- 

 ních příčin, speciálně nepopisuje, jak se chovají centrioly atd. Ale 

 z obrazů jeho jde najevo, že každá blastomera má svou „centrosferu", 

 t. j. centroplasmu s pěknou radiací, že každá tato centrosfera při růstu 

 blastomer se dělí vždy ve 2 a že povstávají nové blastomery. Jest 

 jisto, že vznik těchto centrosfer jest závislý opět na prvotné existenci 

 centriol, kolem nichž shromažďuje se pomocí paprsků centroplasma, 

 že v této centrioly se rozdělí atd. 



V tomto faktu spočívá dle mého soudu hlavní význam práce 

 Garbowského, že ukázal na schopnost parthénogenèse pomocí C0 2 , kteráž 

 volněji podrážďuje centriol k dělení, a což má za následek tvoření no- 

 vých blastomer s jedinou původní centrosferou. 



Umělá parthénogenèse tedy vysvětlí se dle mých výkladů z prae- 

 existujících centriol v mladých oocytách, jež podrážděné určitými roz- 

 toky solí, dělí se a zavádějí ve svém okolí přerod cystoplasmy, jež 

 posléze vede k rýhování vajíčka neoplozeného. 



Význam centriol jest tudiž veliký. Resignace Boveriho a naše 

 padají. Centriol obhájen co zavaditel dělení. 



Dle všech zpráv, které dosud v příčině parthénogenèse sděleny 

 byly, jest jisté, že se vajíčka jistých zvířat mohou umělou, jindy také 

 pathologickou (Tichomirov) parthenogenesi dále rýhovati, ano u je- 

 žovek i mladé plutey splozovati. Možno, že se tak děje i v přírodě, 

 ano jest známo, že Greeff takovou přirozenou parthenogenesi u hvězdic 

 pozoroval a nověji Viguier s velikou energií zastává, že jest přirozená 

 parthénogenèse různých ježovek zjevem zcela normálním, a že vůbec 

 žádná umělá parthénogenèse neexistuje, jak Loeb, Morgan a Wilson 

 atd. učí. Do jisté míry potvrdil názory Viguierovy*) i Ariola.**) 



Konečně však nutno ještě jeden moment uvážiti, na který dosud 

 nebyl náležitý zřetel brán. Jádro mladých vajíček roupie nemůže se 

 děliti, ač jsou tu centrioly se svými apparáty paprsčitými přítomny, 

 jako u normální karyokinese. Příčinu toho vysvětlili jsme nedostat- 



