O původu a osudech t. zv. jádra žloutkového 21 



žloutkem bohatých nemůže se z těchže důvodů díti zraní bezpro- 

 středně po synapsi, nýbrž daleko později, když založil se žloutek a 

 hmota jaderná se upravila k dělení. V těchto vaječnících musí býti 

 stádium s prvotnou radiací (vajíčka se žloutkovým jádrem). V těchto 

 vaječnících budeme z praktických důvodů rozeznávati 3 etapy vývoje 

 vajíčka: 



1. Oogonie od základu gonád Ç až po stadium synapse. 



2. Od růstu synaptocytů až do ukončení stádia, v němž jest ra- 

 diace primární (vedoucí k tvoření jádra žloutkového). Jádro ve stavu 

 míšku zárodečného, s velikým nucleolem, v klidu, v době primární 

 radiace. Bez chromosornů, cytoplasma původní, bez žloutku. Ooblasty. 



3. Oocyty se změněnou cy to plasmou v základní hmotu žloutko- 

 tvornou. Sítivo epigeniticky mění se v chromosomy na útraty nucleolu. 

 Poslední stádia zračí vřeténko a pólové buňky. 



Speciálně pro náš případ u Enchytraeidů jest rozdělení toto 



nevyhnutelné, neboť druhé stádium jeví se jako charakteristické. Leč 



zdá se, že i u vajíček žloutkem chudých, bude třeba stadia tato 

 uznávati. — 



Doslov k terminologii cytologické. 



Buňky vaječné odpovídají v každém ohlede spermatocytům. 

 Musí se tudíž tyto poslední těmitéž komponentami vyznačovati, jako 

 prvé; musí zde býti i homologon ne-li „jádra žloutkového", tedy aspoň 

 jeho základu ve způsobe centrosfery, se všemi součástmi, jaké jsme 

 pro tento element buněčný u vajíčka vytkli. Dle všech dosavadních, 

 veskrze pečlivých vyšetření klidných buněk chámových nejrůznějších 

 zástupců živočišných nalézáme v cytoplasme jich vedle jádra ještě 

 zvláštní útvar s centrosferou vajíček úplně souhlasící. Obalu tohoto 

 tělíska dal Meves název dříve „idiozom", a v novější době (1902. 

 Arch. mikr. Anat. Bd. 61.) pak, aby nastal ještě větší zmatek v ná- 

 zvosloví, označuje se celé toto tělísko od téhož autora jménem 

 „centrotheka". Již z předu jsme zamítli název „idiozom", a z těchže 

 důvodů není přípustný ani název druhý. Neboť „centrotheka" sestává 

 z 2 centriol, vůkolní centroplasmy z periferických zrnéček, jež zby- 

 tečně jsou od Bendy názvem „mitochondrií" uváděny, neboť mito- 

 chondrie nejsou ničím jiným než změněnými radií kolem centroplasmy. 



