O významu mesenchyniových myoblastû intravasálnýeh. 5 



dorsoventrální, Tvar buněk jest vřetenitý, v centru plasmy jest jádro 

 uložené, na pólech rozvětvuje se ve výhonky nejjemnější cytoplasma, 

 upínajíc se na stěny srdce. 



Za septálními žlázami nabývají nádory srdcové největšího roz- 

 sahu v ose příčné a intravasal™ buňky jeho prostírají se rovněž v ose 

 příčné, opakujíce tytéž tvary, jako právě vylíčeno. Výhonky plasma- 

 tické rozbíhají se v nejjemnější vlákénka, četná, na stěnách srdce se 

 upínající. 



Dosavadní líčení týká se průřezů, které byly barveny pouze kar- 

 raínem a nejeví tudíž zvláštní zrůznění plasmy buněk intravasálních. 

 Nicméně ukazují tyto praeparáty, že buňky jsou tu rozvětvené a dif- 

 ferencované ve vlákna souvisící se stěnami cévními. Zvláštní úsudek 

 o jich morfologickém a fysiologickém významu ovšem utvořiti si nelze. 

 Možno říci pouze, že jsou to rozvětvené, s mesenchymatickými buň- 

 kami souhlasné elementy, jež jsou v tekutině krevní uloženy. Ale 

 jedno jest jisté, že to nejsou ani tělíska krevní, ani buňky mízní, 

 volně v krvi kolující, jako krvinky neb lymfocyty. 



Pravá povaha buněk těch stává se zřejmou v praeparátech bar- 

 vených železitým haematoxylinem, jenž ukazuje na zrůznění svalové 

 netoliko stěn cévních, nýbrž i buněk intravasálních. 



Průřezy srdce touto methodou pořízené ukazují struktury dosud 

 netušené i nutno se proto pozastaviti nad ostrou kritikou Berghovou, 

 s jakou potírá odchylné zprávy svých předchůdců o histologické struk- 

 tuře stěn srdce, sám ovšem nepodávaje nikterak pověřených doku- 

 mentů a vůbec zpráv přijatelných. Neboť to, co na základě svých 

 jednostranných method Bergh popisuje, může sloužiti spíše k novým 

 zmatkům, než ku správnému ponětí o struktuře cévní soustavy. 



Nádory srdcové za žlázami septálnými na průřezech haemato- 

 xylinem železitým zbarvených ukazují totiž zcela něco jiného, než co 

 popisuje dánský histolog. Shledáváme tu : 



Předně, že sténá srdcová pod obalem chloragogeních žláz sestává 

 z fibrill svalových podélných, jejíž sarkoplasma zvláště na postranních 

 partiích srdce pěkně se differencuje a jest ve spojení s jádry. 



Za druhé prostírají se pod zevní podélnou vrstvou svalovou svaly 

 okružné v určitých vzdálenostech za sebou následující. Každé okružné 

 svalové vlákno jest jediná buňka svalová, jejíž jádro leží na hřbetní 

 straně cévy, v hojné sarkoplasmě uložené. Okružná vrstva svalová 

 objímá lumen srdce, v němž jsou obsaženy výše popsané buňky amoe- 

 bovitě rozvětvené a na vrstvě okružných svalů zavěšené. 



