Příspěvek k seznání různých druhů skořice. 3 



známém glykosidu. Proto zahříval jsem nejprve skořici se 100 cm s 

 l - 25°/ u í kyseliny sírové po půl hodiny za použití zpětného chladiče, 

 na to jsem kyselinu otupil hydrátem bárnatým a vše jsem podrobil 

 destillaci vodními parami. Vůči postupu tomuto jest jedna dosti 

 vážná námitka: rozkladem pentosánů ve skořici se vyskytujících ky- 

 selinou tvoří se něco furolu, který rovněž semioxamazidem se sráží. 

 Nezabýval jsem se však vyhledáváním jiného postupu, neb ve skořici, 

 jíž jsem vzal k tomuto pokusu, nalezl jsem místo l'85°/ aldehydu, 

 1*72 °/ tedy méně, tak že možno pravděpodobně říci, že jest ve 

 skořici tak jak clo obchodu přichází aldehyd skořicový voluý. 



Stanovil jsem ještě čistotu azonu získaného z destillátu skořice tím, 

 že jsem v něm určil množství dusíku : 0*124 g azonu dalo při 

 t = 22° a b = 745 cm 21*9 cm 3 dusíku, čili nalezeno 18'69°/ ; 

 théorie vyžaduje 19"39 / . 



Po těchto všeobecných pokusech přikročili jsem k vyšetření 

 aldehydu v různých vzorcích skořice. Výsledky uvádím v tabulce : 



Původ skořice 



Skořice 



ceyhmská 



% aldehydu 



pražské 

 obchody 



A 

 B 

 C 



Gehe & Co. 

 Schimmel & Co. 



Průměr 



1-78 

 1-85 

 2-19 

 1-74 



1-89 



skořice 

 čínská 



% 



2-69 

 381* 

 2-25* 

 2-08 



květ sko- 

 řice čínské 



/o 



2-71 



4-01 

 4-58 

 6-00 

 3-70 



4-57 



Odpadky 



(chips) 



lo 



1-23 



1-42 



Mimo to de>tillovány kůry druhů jednak se skořicovníkem pří- 

 buzných, jednak obsahujících aldehyd skořicový, aneb podobně sko- 

 řici označených. Většinu těchto kor zaslala mi fa Gehe & Co. 

 v Drážďanech. 



*) Čísla takto označená jsou střední hodnoty dvou výsledků: 3*69 a 3*93, 

 jakož i 2-21 a 2-28. 



