2 XVI!. Jindřich Matiegka: 



vajfcími býti přeneseny; byly ovšem již úplně odbarveny, t. j. jako 

 kosti hnědé. *) 



Kostra byla natažena, majíc ruce na těle zkřížené; byla celkem 

 dobře zachována, nebylo však přec možno všechny meoší kůstky 

 rukou a nohou nalézti, jelikož byly částečně -- jak polozetlelý stav 

 některých kůstek dokazoval — zničeny, částečně snad při odstraňování 

 hořejších vrstev půdy před příchodem komise pohozeny. 



Délka kostry — v hrobě od temene k patě zjištěná — obnášela 

 160 cm, což svědčí o postavě malé.**) 



Mé další šetření týkalo se pro krátkost času, který exhumaci 

 v celku mohl býti věnován, pouze lebky. 



Lebka byla barvy zahnědlé a úplně zachována ; na týlní její 

 části nacházelo se ještě hojného, odbarveného (hnědého) vlasu, v určitých 

 směrech česaného; podobně dobře zachovaly se po stranách obličeje 

 zbytky vousu, který sice nenacházíme na většině známých podobizen 

 J. Kollára, ale na reliéfní kovové desce pomníku, jež patrně dle 

 poslední podoby Kolláka byla shotovena. Tento nápadně dobrý stav 

 nalezených ostatků vysvětluje se dobrými vlastnostmi hřbitovní půdy 

 (hrubě písčité a četnými kameny promísené) jakož i pochováním v pro- 

 pustné dřevěné rakvi. 



Lebka jest pravidelná, souměrná, prosta všech odchylek, objemná 

 a tvarů zaokrouhlených; vykazuje maky mužské a svědčí o vyšším 

 věku dotyčné osoby. Oblouky nadoční jsou dobře vyvinuty, výčnělky 

 soscovité střední, výčnělky bodcovité velmi dlouhé; čáry skráňové 

 jen v přední části dobře naznačeny, čáry týlní slabé. — Ze švů jest 

 věncový většinou, šípový částečně zachován; švy ty vykazují středně 

 silné zoubkování „bez vsutých kůstek", švy krajiny skráňové (pterion) 

 jsou normální. Stav švu lambdovitého nemohl pro přilehající vrstvu 

 vlasů býti zjištěn. 



Chrup byl výborně zachován ; zuby tvořily úplnou, pravidelnou 

 řadu, v které jedině v levo druhý horní (in vivo vypadlý) třecí zub 

 chyběl. Zuby byly ovšem přiměřeně ubroušeny. 



Tvar mozkovny jest zaokrouhlený. Při pohledu shora (norma 

 parietalis) podobá se obrys lebky krátkému oválu s širokým čelem 



*) Mimo kosti a zachovalé šaty byly do nové rakve uloženy: kování — kříž 

 a růžice — ze staré rakve, vavřínový věneček opatřený slovanskou trikolorou 

 a stříbrným štítkem s nápisem „Jan Kollár, 1793 — 1852", pamětní spis městskou 

 radou vydaný a konečně ku vyplnění mezer části prken ze staré rakve a kve- 

 toucí bez. 



*'*) Rakev byla 189 cm dlouhá, u hlavy 63, u nohou 43 cm široká. 



