Tělesné ostatky Jana Kollára, pěvce „Slávy Dcery". 3 



a jest takřka sphaeroidní. Také při pohledu se strany (norma late- 

 ralis) a ze zadu (norma occipitalis) jest kulatost a krátkost lebky 

 tedy sphaeroidní tvar patrný. Čelo jest vysoko klenuté a krajina nad 

 týlem (obelion) poněkud oploštěna. 



Při pohledu z předu (norma facialis) pozorujeme obličej středuí 

 výšky, široký, očnice rhombické, vysoké a málo šikmo položené, nos 

 střední výšky, nosní kosti v úhlu položené, žádné přednosuí jamky, 

 širší dolní čelist. Kostra obličejová shoduje se s tvary obličeje, jaké 

 vykazují známé podobizny Kollárovy. 



Celkem představuje lebka typ obvyklý u Slováků. Nejdůležitější 

 rozměry byly zjištěny methodou francouzskou (vyjma výšky obličejové) 

 a jsou uvedeny v připojené tabulce. Z délky a šířky lebky lze vy- 

 počísti index 89'65. z délky a výšky index 7931, z šířky a výšky 

 index 88"46. Číslice ty svědčí opět pro kulatost mozkovny. 



Kapacitu lebky měřil jsem prosem dle methody Brocou pro 

 chatrné lebky doporučené, poněvadž jsem se obával, aby vlhká lebka 

 náhodou nepovolila; používal jsem však při tom výhradně užší nálevky 

 Brocovy (č. 2.), kterýmžto způsobem — jak jsem se znova přesvědčil 

 opakovaoými pokusy — docílím výsledků jako obvyklým měřením 

 broky. Při dvojím přeměření spotřebovaného materiálu byly zjištěny 

 číslice dosti souhlasné, t. j. 1660 a 1650 ccm, tak že možno kapacitu 

 označiti = 1655 ccm. 



Pocítáme-li dle Topinarda jakožto všeobecný průměr kapacity 

 mužských lebek 1550 ccm, převyšuje lebka Kollárová prümer ten 

 o 100 ccm; obsah takový odpovídá dle Topinarda asi váze mozku 

 = 1450 gr\ dle methody Manouvrierovy možno z kapacity té vypočísti 

 váhu mozku asi 1440 gr, kterážto číslice převyšuje různé, pro 

 evropské mozky udávané průměry o 40 - 90 gr. Poměrnou váhu mozku 

 bylo by však třeba tím výše odhadovati, poněvadž byl Kollár vzrůstu 

 podprůměrného, malého. 



Pokud se týče obličeje, byl týž poměrně široký (chamaeprosopní, 

 index obi. 81*29), očnice vyšší (na hranicích mesosemních a megasemních 

 index 88'89), nos střední výšky (mesorhiní, index 5094). 



Tvary a rozměry lebky Jana Kollára připomínají v mnohých 

 směrech výsledky docílené při vyšetření lebky jiného vynikajícího 

 Slováka, jeho přítele a vrstevníka Pavla Jos. Safaříka.*) Lebka 

 tohoto soukmenovce byla sice v celku i v detailech větší, následkem 



*) Časopis spol. přátel star, v Praze VIII. 1900. str. 49. — Mittheil d. 

 Anthr. Ges. in Wien XXX. 1900. Sitzungsber. p. [179]. 



