O působení kovů na roztoky sacharosy. 3 



Pokus 4. As 150 cm 3 20°/ roztoku vařeno s platinovými plíšky 

 o povrchu ca 60 cm 2 : 



hod. 4- 39-45° 



18 hod. 4- 38-90°. 



Nalezen tudíž souhlas s pokusy Lindetovými. Proč získali Rayman 

 a Šulc v nádobě, jež celá byla z platiny, výsledky positivní, zůstává 

 prozatím nevysvětleno. 5 ) 



Na rozdíl od těchto poměrně nepatrných vlivů kovů v průběh 

 hydrolysy, shledali Iíaýman a Šulc eminentní vliv při použití kovů 

 práškovitých, t. zv. „černí" {Pt, Pd, . . .). Zde během několika hodin 

 dovede malé kvantum černi platinové roztok úplně zinvertovati. 

 F. Plzák a B. Hušek 6 ) v těchto pokusech pokračovali, aniž by se 

 jim však podařilo, dospěti ku vysvětlení těchto zjevů. 



U příležitosti své zprávy T ) o vlastnostech platinové černi vy- 

 slovil jsem domněnku, že platinová čerň zprvu oxyduje sacharosu, 

 načež oxydační produkty urychlují hydrolysu. Dnes dovolím si slavné 

 Společnosti předložiti fakta, jež zdají se svědčiti ve prospěch mého 

 náhledu. 



Působení látek ; jako je platinová čerň, nelze přičítati kovu sa- 

 mému, nýbrž cizím látkám v ní obsaženým. Na to poukázal jsem již 

 v práci citované a činí tak též H. Euler 8 ) a j. Platinová čerň při- 

 pravená sušením na vzduchu tvoří jakousi labilní sloučeninu s ky- 

 slíkem i jest tento schopen značných účinků oxydačních. Tato oxy- 

 dační akce je zvláště patrná při působení na roztoky amoniakálně, 

 neboť zde oxydační produkt (dusík) nelze přehlédnouti. Při složité 

 molekule sacharosy ovšem oxydační produkty tak frapantně nevystu- 

 pují i nelze povahu jich snadno zjistiti. Bych nicméně podal důkaz, 

 že oxydace nastává, provedl jsem řadu pokusů, z nichž oxydační akce 

 platinové černi dobře vysvítá. 



Připraven ca 10°/ roztok cukru třtinového. Polarisován v trubce 

 100mm-ové otáčí -j- 19'1°. Platinová čerň připravena z chloridu pla- 

 tičitého redukcí glukosou, vyvařena kyselinou dusičnou, louhem dra- 



5 ) Ostwald (Ztscbr. physik. Ch. 31, 262. Pozn.) vyslovuje náhled, zda snad 

 zde primárně oxydační katalysou kovů nevznikají kyseliny, jež svými íf-jonty 

 dále invertují. 



6 ) Rozpravy České Akademie 1903. 



7 ) Ztschr. anorg. Ch. 39, 39. 



8 ) Öfverts. Kongl. Vet. Akad. Förh. 57, 267. 



1* 



