O diffusní rychlosti vody blanou polopropustnou. 5 



Dále provedeny byly pokusy s roztoky sacharosy, kteráž volena 

 proto, že přímým měřením, jež byl Pfeffer a jiní vykonali, byl sou- 

 hlas s theorií zjištěn, tak že bylo možno theoreticky vypočtené tlaky 

 s výsledky měření porovnávati. Aby vliv průtoku vody tlakem sloupce 

 byl co možná vymýtěn 7 byla volena hladina sloupce vždy zcela blízko 

 k hladině roztoku a korrekce pro rozdíl výšky obou hladin vzata do 

 počtu. Teplota pokusná byla 18° C. 



Tabulka II 



g sacharosy 

 v litru 



Theor. tlak osmot. 

 v atmosf. 



Množství vody 



prošlé za 1 hodinu 



(cm 3 ) 



Je— — 7- 



p Zit 



10 

 20 

 30 

 40 



0,695 

 1,39 

 2,085 

 2,78 



0,143 

 0,34 

 0,47 

 0,57 



0,206 

 0,237 

 0,225 

 0,209 



Po provedených pokusech zkoumána voda v komůrce zkouškou 

 a-naftolovou na cukr, jenž také skutečně byl nalezen; nebyla tedy 

 blána dokonale polopropustnou, jak ostatně se dalo z velké průtokové 

 rychlosti pro vodu, pokusy předešlými zjištěnou, očekávati; než 

 množství cukru bylo jen nepatrné, tak že mohly býti vzhledem k vý- 

 sledkům dosti konstantním zde uvedeny. 



By docíleno bylo blány resistentnější, sáhl jsem pak k méthode 

 elektrolytické, jak byla udána Morsem,*) kteráž ovšem pro účele výše 

 uvedené byla poněkud modifikována : Baničkou Pukalovou, způsobem 

 již vypsaným vyluhovanou, prossát 5°/ roztok ferrokyanidu draselná- 

 tého několika kapkami kyseliny octové okyselený a vnořena pak 

 elektroda platinová jako kathoda. Opláknutá banička zavěšena volně 

 do 5procentního roztoku modré skalice, v němž stály dva zahnuté 

 plechy měděné jako anody. Proudem elektrickým, jenž z počátku 

 obnášel 1 ampère, pohybovány byly jonty Quï a Fe (CiV) 6 ' proti sobě 



*) Morse a Horn, Z. f. Elektr. 1902, 108. 

 Morse a Frazer, Z. f. Elektr. 1902, 914. 



