O diffusní rychlosti vody blanou polopropustnou. \ l 



i plyne tedy z obou těchto rovDic veličina molekulová 



M—-RT. 

 P 



Jelikož dle výše uvedené rovnice jest 



_ dx 1 



plyne pro molekulovou veličinu 



M= nkß RT 

 zíx 



dx ^í x 

 při Čemž nahrazujeme diferenciální poměr -77- = ~nr poměrem čísel 



(XV -^JV 



větších, ale přece jen malých. 



Příklady. Stanovení osmotického tlaku chloridu barnatého 

 v roztoku : 



a) 48,53 g, t. j. 1 / 5 . 03 gramm-molu (dle analyse roztoku) pře- 

 krystallovaného chloridu barnatého rozpuštěno v litru vody destillo- 

 vané a stanovena rychlost diífusní. Při teplotě 17° přešlo během 

 3 hodin 0,52 cm 3 vody do roztoku. Konstanta propustnosti blány byla 

 stanovena předběžným pokusem na roztok sacharosy (tab. III. 3.) 

 a nalezena # = 0,0145; jest tedy tlak osmotický 



52 

 ť = 3xÓ,0145 =11 ' 93atm ° Sfér - 



Dle théorie pro tlak osmotický vypočítá se týž 



1. pro látku nedissociovanou p — 4,73 atm. ; 



2. pro látku dissociovanou, čítáme-li stupen vodivosti*) vypočtený 



« = . ' - =0,67 a tedy počet molekul (1 -f- 2a) krátě větší, jeví se 



tlak p — 11,13 atm. Chyba dosti značná činí 7,7°/ - 



b) V l0 g molekuly chloridu barnatého rozpuštěno v litru vody 

 a stanovena rychlost diffusai. Bylo nalezeno za 3 hodiny 0,27 cm 3 

 při teplotě 17° C. Jako konstanta pro přibližně stejnou rychlost na- 



*) Čísla pro vodivost vyňata jsou z Kohleadsch Holbornova díla „Leitfähig- 

 keit der Elektrolyte", str. 160. 



