XXII. 



O rozpouštěcí rychlosti mědi v kyselině sírové za 

 přítomnosti kysličníku vodičitólio. 



Od Dra J. Sebora. 



Předloženo v sezení 3. června 1904. 



Konaje pokusy o patinování mědí, použil jsem kysličníku vodi- 

 čitého za tím účelem, bych urychlil její oxydaci a tírn i tvoření se 

 solí mědnatých. Z pokusů těch vyplynula následující otázka, jejiž 

 rozřešení bylo úkolem této práce. Lze si totiž představovati reakci 

 kyseliny sírové a kysličníku vodičitého způsobem dvojím: 



Jednak může nastati nejprve oxydace mědi superoxydem dle 

 rovnice: 



Cu -f H 2 2 = CuO + #oO, 



načež teprve se kysličník rozpouští, 



aneb může nastati přímé rozpouštění se mědi jako pochod jon- 

 tický, znázorněný reakční rovnicí : 



Cu + H 2 S0 4 --Z CuSO i + 2H, 



při čemž vylučující se vodík pokrývaje měď utváří jakési dvojvrství, 

 lokální to článek 



jehož elektromotorická síla při dostatečné koncentraci vodíka působí 

 proti rozpouštěcímu tlaku mědi. Obnáší totiž partialní potenciál mědi 

 proti w/100 CuS0 4 v norm, kyselině sírové, jenž zde jako příklad 



Věstník král. čes. spol. nauk. Třída II. 1 



