2 XXIÍ. J. Sebor: 



budiž uveden, — 0,445 voltů, kdežto vodík oproti normalné kyselině 

 sírové jeví potenciál — 0,238 voltů, z čehož patrno, že se měď musí 

 nabíti oproti vodíku negativně, čímž se další rozpouštění zastavuje, 

 Za přítomnosti kysličníku vodičitého depolarisuje se měď, an se vodík 

 kysličníkem okysličí na vodu, takže může rozpouštění rychleji po- 

 kračovati. 



Tyto dvě možnosti snažil jsem rozřešiti tím způsobem, že hleděl 

 jsem v různých koncentracích určiti rychlost rozpouštěcí : 



Jeli tato závislá hlavně na koncentraci kysličníku vodičitého, 

 vliv kyseliny však jen podřízený, musela by reakce probíhati hlavně 

 dle rovnice prvé a naopak, kdyby rychlost závisela hlavně na kon- 

 centraci kyseliny, pak by asi reakce brala se tím způsobem před se, 

 jenž vyjádřen jest rovnicí druhou. Toť se rozumí, že by také v tomto 

 případě nebyla koncentrace kysličníku vodičitého bez vlivu, jelikož 

 od ní závisí rychlost depolarisace vodíka a tato bude probíhati tím 

 rychleji, čím koncentrovanější jest roztok superoxydem. 



Jelikož rychlost reakční jest zde závislá na dvou faktorech: na 

 koncentraci superoxydu a kyseliny, při čemž předpokládáme, že pů- 

 sobící povrch mědi jest stálý, platí pro rychlost reakční différenciai ní 

 rovnice*) 



— j7 =z & ( a — x ) (b — x )i 



(10 



kde dx značí množství mědi za čas di rozpuštěné v ekvivalentech, 

 {a — x) množství kyseliny a (b — x) množství superoxydu taktéž v ekvi- 

 valentech vyjádřené. 



Jelikož pro případ, že jest bud koncentrace kyseliny a oproti x 

 veliká aneb naopak, kdyby převládala koncentrace b, by bylo lze 

 jedno číslo klásti konstantní, musíme voliti koncentrace takové, kde 

 se vliv obou látek musí jeviti a kde nebylo by lze žádnou zanedbati. 

 Pak předpokládejme, že probíhá pouze jediná, takže obdržíme jedno- 

 duchou rovnici vyjadřující souvislost rychlosti s koncentraci dotyčné 

 látky : 



-- = lc(a-x), 



kde dx značí množství mědi v ekvivalentech za čas dt rozpuštěné 

 a (a — x) koncentraci bud kyseliny, bud superoxydu taktéž v ekviva- 

 lentech. Integrací rovnice té plyne 



ln(a — x) ~ M -\~ c 



*) Noyes & Whitney, Z. f. phyß. Chem. 23 str. 689. 



