O železe ve svítiplynu. 3 



hoření horem odssávány vodní pumpou skrze U trubici chlazenou 

 vodou, pak dvěma promývačkami, sloužícími co reservoiry pro vytvo- 

 řenou vodu, dále filtry s napjatým filtračním papírem do velkého 

 reservoiru , vyrovnávajícího rázy pumpy a sloužícího co pojistka. 

 Zapalování plynu dělo se pomocí elektrického výboje z Ruhmkorffova 

 stroje. Špička, jíž vcházel plyn do cylindru, byla platinová a sloužila 

 co jeden pól, druhý pak byl drátek platinový vtavený v jednu trubku 

 postranní přivádějící vzduch. Apparat byl před použitím vypláchnut 

 dvakrát důkladně kyselinou solnou a promyt tak, že nedokázána přítomnost 

 železa rhodanidovou reakcí. Po 14 denním spalování (spáleno celkem 

 3064 litru plynů; rychlost obnášela průměrně 30 litrů za hodinu) 

 všechny částky od cylindru až k reservoiru vyrovnávajícímu tlak 

 spláchnuty konc. kyselinou solnou a důkladně vodou destilovanou. 



Produkty odkuřovány na ploché míse zakryté Meyerovým odkuřovačem, 

 v místnosti, kde byl klidný vzduch a neprášilo se. V téže místnosti 

 odkuřováno pro kontrolu stejné množství destilované vody a kyseliny 

 solné na míse stejným způsobem zakryté. Po odkouření přidáno 

 destilované vody, kyseliny dusičné a sulfokyanidu draselnatého. V obou 

 případech objevilo se stejné pranepatrné zbarvení — označující mini- 

 mální sledy železa. Množství to kvantitativně stanovit nebylo možno 

 ba ani na kolorimetrické srovnání nebylo možno pomýšlet. Vzhledem 

 k úžasné citlivosti reakce rhodanidové a stejnému zbarvení v obou 

 případech možno říci, že železo v těkavé formě ve svítiplynu přítomno 

 nebylo a že sledy jeho pocházejí z prachu neb kyseliny solné. Filtry 

 papírové nacházející se direktně za plynovými hodinami spáleny, 

 popelu přidán obsah promývačky nalézající se před cylindrem. Odkou- 



í* 



