4 XXIII. J. Milbauer: O železe ve svítiplynu. 



řeno s kyselinou solnou na platinové misce k suchu v místnosti kdež 

 se neprášilo; přičiněno na to něco kyseliny sírové a spáleno. Pro 

 kontrolu učiněno totéž se 4 filtry Schleicher-Schullovými V prvním pří- 

 padě reakcí rhodanidovou zjištěno temně červené zbarvení, v druhém 

 toliko slabounký ton růžový, v hluboké vrstvě tekutiny patrný. Zředě- 

 ného roztoku permanganatu spotřebováno v prvním případě 0,8 cc, 

 v druhém však ihned první kapkou roztok zrůžověl. Usuzováno 

 z tohoto na přítomnost železa mechanicky strženého. Pokus opakován 

 s tím rozdílem, že přímo z kohoutku veden svítiplyn skrze navlhčené 

 filtry papírové, pak do hodin plynových a konečně spalován. Prošlo plynu 

 10.158 litrů rychlostí as 200 litrů v hodině. Filtry byly před a po 

 pokuse váženy po vysušení při 98° C. (Nejvyšší přírůstek na váze 

 b^l 2 mg při váze 0,341 g filtru). Spálením neskytly s vrchu po- 

 psané silné reakce rhodanidové, toliko nepatrný slabý ton zarůžovělý. 

 Patrno z pokusu tohoto, že železo pocházelo z plynových hodin. 



Jest nanejvýš pravdě podobno, že železo ve svítiplynu ve formě 

 těkavé co ferrokarbonyly i ve formě mechanicky stržené obsaženo 

 není. Zdá se, že železo pocházelo z prachu na tyglík napadaného. 

 V případě, že se opět nálezy objeví, bude je nutno přímo zkoušet. 



Z chemické laboratoře 

 c. k. české vysoké školy technické v Praze. 



