XXIV. 



Stanovení jorîkyanu vedle jodu. 



Podávají dr. Jar. Milbauer a Rud. Hac. 

 Předloženo v sezení dne 3. června 1904. 



Scalak a Meter zmiňují se v Archiv für Pharmacie (2) 51. 29 

 o tom, že jod bývá znečištěn jodkyanem. 



Wittstein [Polyt Journal Dingler's 200. 310] dal Semennoffem 

 kvantitativně zkoušet vzorky jodu, z nichž jeden 28,75%, druhý 

 5G,87% jodkyanu obsahoval. Určení bylo provedeno tím způsobem, že 

 vždy 10 granů rozetřeného vzorku rozmícháno s 16 grany kovové rtuti 

 za přidání několika kapek líhu, po odpaření líhu rozetíráno s 1V 2 uncí 

 vody, načež sfiltrováno, promyto a vysušeno při 50° C ; ztráta na 

 váze po přepočtení udávala jodkyan. 



Klobach [Arch. Pharm. (2) 60. 34] z 80 liber hamburského 

 jodu získal smísením se rtutí a vysublimováním 12 uncí jodkyanu 

 v dlouhých krystallech. 



Kálezy byly důležitý po stránce farmakologické, neboť nemohlo 

 být používáno k léčení takového jodu, obsahujícího krutě jedovatý 

 jodkyan. »Arzneibuch für das deutsche Reich" předpisuje ku kvalitati- 

 vnímu dokázání jodkyanu v jodu tuto reakci: b g jodu rozetřese důkladně 

 s 20 cm 2 vody, tekutina, obsahující rozpuštěný jodkyan a něco jodu, 

 se sleje a zbaví se jodu zavedením plynného kysličníku siřičitého. 

 Bezbarvý roztok se zalkalisuje a záhřevem se solí železnato-železitou 

 převede na ferrokyanid alkalický, načež okyselením kyselinou solnou 

 pozná co berlínská modř. „Farmacopea Austriaca* [Editio septima 

 p. 155] obsahuje podobný předpis. 



Věstník král. české spol. nauk. Třída II. 1 



