4 XXVII. Marie Slavíková: 



střed hojně jehliček rudních, málo pak amfibolových, při kraji opět 

 málo rudních, a tím větší počet zelených jehliček amfibolových. 5 ) 



Ze způsobu výskytu zdá se, že jehličky rudní a četná jemná 

 rudní zrnka vyskytují se hlavně v živcové hmotě poněkud starší, 

 většinou pak schází v oné, jež utuhla v závěrečné fasi krystallační, 

 třeba že rozdíl časový mohl býti místem snad jen malý. 6 ) 



Působením atmosferilií plagioklas zvláště tam, kde byl rozpukán, 

 se zakaluje, a zároveň vznikají šupinky světlé slídy, arci sodnaté, 

 na pohled poměrně málo kalcitu, a hmota snad na zeolithy upo- 

 mínající. Kalcit však stěhuje se z .místa svého vzniku dále do dutinek 

 a puklinek. Na puklinách rozvětraných živců usazuje se chlorit, vzni- 

 kající rozkladem amfibolu, a náležející obyčejně do příbuzenstva 

 klinochloru. 



Plagioklasy vyvinovaly se, jak lze souditi jednak ze způsobu 

 jejich omezení, jednak z poměru jejich k sousedním součástkám, 

 různou dobou. Mnohé arci teprve ke konci krystallace horniny, ně- 

 které zřetelně zároveň s amfibolem, s nimž vzájemně si překážely 

 v idiomorfním vyvinutí. Některé jsou starší hlavního množství amfi- 

 bolu, jevíce v sousedství tohoto vlastní tvar, dle něhož řídí se obrysy 

 amfibolu. V některých výbrusech i jednoklonný pyroxen objímá skoro 

 idiomorfně vyvinutý plagioklas (obr. 4.) ; avšak takové krystalky plagio- 

 klasové bývají poměrně malé, mají kolem sebe rámeček amfibolový 

 a uzavírají též amfibolové jehličky, i jest patrno z toho, že začaly 

 se vyvinovati teprve ku konci krystallační fase pyroxenu, když již 

 poměry začaly se měniti ve prospěch vývoje amfibolu. 



U amfibolu dlužno rozeznávati hlavně zrna hrubá, velikým dílem 

 napohled jednotná nebo skoro jednotná, à pak aggregaty drobných 

 zrn více méně různě orientovaných. 



Hrubá srna amfibolová mají ve výbruse málokdy stejnoměrný 

 vzhled. Jen někde jsou celá zrna hnědavá nebo hnědavě či modravě 

 zeleně zbarvena. Obyčejně jsou v jádru zbarvena hnědavě a často 

 hojnou drobnou rudou prostoupena, kolem bývá bledě-zelený nebo 

 zelenavý okraj, a posléze okraj poněkud, neb i značně sytěji modravě 



5 ) Stejně udává Martin, že uvnitř plagioklasových zrn jsou nahromaděny 

 jehličky rudní, po kraji je zase více amfibolových jehliček. Martin: Die Gabbro- 

 gesteine in der Umgebung von Ronsperg. Tschermak's Min. Mitth. XVI. 1897 

 strana 115. 



6 ; Judd (1. c.) pozoroval v gabbru skotském uzavřeniny rudní jen v plagio- 

 klasech starší části horniny, která ve větší hloubce krystallovala. 



