Gabbrodiorit od Horních Břežan. 13 



na Fe 2 3 , i jest patrno, že magmatická přeměna olivínu děla se za 

 přístupu kyslíku, pravděpodobně tedy na místech kyslíkem bohatších 

 t. j. bližších povrchu zemskému, z čehož by následovalo, že za doby 

 krystallace této horniny pohybovalo se magma z hloubky nahoru. 

 Kolem olivínu objevují se místem také rámečky „kelyphitické" bez 

 rud, složené jen z praprskovitě struovaného modravě zeleného amfi- 

 bolu prostoupeného rostitými tvary spinellu, a teprve u samého oli- 

 vínu bývá něco málo magnetitu vyloučeno. Rámečky takové patrné 

 jsou proměněným diallagem, který dříve olivin obklopoval (ob. 1.). 



Jsou však také místa, kde olivin zřejmě korrodovaný je obklopen 

 amfibolem hnědavým, silně magnetitem proniklým (tab. obr. 3.); tato 

 hmota amfibolová je jednotného vzhledu, leč rudy v ní uzavřené bý- 

 vají nahromaděny v nepravidelných partiích; celkový dojem jest, že 

 hnědavá hmota amfibolová vznikla při korrosi olivínu, a že rudy v ní 

 obsažené pocházejí aspoň hlavní částí z olivínu samého, tudíž i látka 

 amfibolu samého jisté hlavním dílem z nerostu toho pochází. Jinde 

 však vznikla podobná hmota amfibolová nejspíše z olivínu a diallagu 

 zároveň. 



Tím jest poukázáno i na původ aspoň značné části hmoty drob- 

 nými rudami bohatých oddílů velikých amfibolových zrn v hornině. 

 Kde rudy v amfibolu hnědavém obsažené mají částečně též tvar jehliček, 

 jehličky ty mohly náležeti k původním uzavřeuinám diallagu neb 

 i olivínu samého. 



Hornina právě popsaná je tím význačná, že jeví zřetelně dvojí 

 fási vývoje: starší a mladší. Původně začaly se vylučovati: olivin, 

 diallag, něco plagioklasu, hypersthenu, a něco málo rud hlavně 

 drobných, t. j. tvořilo se gabbro. Později poměry se změnily; nastala 

 korrose pyroxenů a olivínu, načež vyvinoval se amfibol a ostatní pla- 

 gioklasy, též něco biotitu, a hlavní množství hrubších i drobnějších 

 zrnek rudních a spinell, t. j. tvořil se diorit. Z té příčiny byla zde 

 pojmenována hornina gabbrodioritem. lb ) Obsahuje hornina tedy časově 

 dvoje živce a dvoje rudy. 



Výluka hojného magnetitu, nastávající při přeměně olivínu, před- 

 pokládá okysličování části vyloučeného FeO na Fe 2 3 , tudíž přítom- 



15 ) Williams dle přítomnosti hnědého amfibolu v dioritech soudí na příbu- 

 znosti jich s gabbry, nority a pyroxenity, tedy vůbec horninami pyroxenickými. 

 Williams: The Gabbros and Diorites of the „Cortlandt Séries". The Amer. Jour, 

 of science 1888, str. 440. 



