2 XXX. Jan Roubal: 



pak vždycky řízen zákony tlaku, tahu, rázu, ohybu; Tornier vykládá 

 podrobněji jednotlivosti tohoto thematu.*) 



Podle toho pak, v které době bylo v larválním stadiu indi- 

 viduum zasaženo, mnoho-li totiž mohlo býti ještě produkováno hmnty 

 k vytvoření se regeoerátu na místě poranění — což právě závislé 

 jest od stáří larvy, od toho, kolikrát ještě se svlékání opakovati bude, 

 jest régénérât a vůbec abnormální komponenty toho onoho orgánu 

 zasaženého individua více nebo méně vyvinut. 



Zdá se však, že ne vždy pouze mechanické poranění toho jest 

 příčinou, že dokonalé individuum brouci má na př. přespočetné 

 články na anténně, dedublovanou extremitu, neb některou část její, 

 nýbrž že jest nám tu co činiti s úkazem rázu zvláštní náchylnosti 

 již jaksi vrozené širší skupině, nebo snad jen specii; a známo vskutku, 

 že články přespočetné jsou nad míru častým zjevem u Carabidů již- 

 ních krajin — proč by podléhali střevlíci mechanickému poranění 

 spíše na jihu, než v krajinách severnějších? Jest totiž vskutku u nás, 

 na př. v střední Evropě, mnohem méně známo případů podobných 

 monstrosit, než na př. v Banátě, kde je úkaz ten u rodu Carabus 

 přímo hojný. Rovněž podivný by byl případ poranění způsobivší za- 

 jímavou dedublaci pravého předního tarsu a rozštěpenou tibii — který 

 byl pozorován u 3 exemplářů Carabus granulatus L. ab. haemato- 

 merus Kr., z jedné a téže lokality na polích proti „Lišce" na Pan- 

 kráci — jak mi p. Dr. Šdlc laskavě sdělil. 



Důkazem pro zvláštní náklonnost Carabidů tvořiti formy s mon- 

 strosně stavěnými extremitami je dále i ten případ, že na př. p. Dr. 

 Mrázek chytil na Černé Hoře jediný exemplář níže ještě uvedeného 

 Carabus yiolaceus L. s reduplikací středního levého tarsu, a aniž by 

 byl blíže jej prohlížel, shledal později teprve, že jediný tento náhodně 

 lapený kus vykazuje vlastnost tu u forem jižních tak častou. 



I to svědčí dále o bohatosti příkladů toho zjevu u rodu Carabus, 

 že v entomologických časopisech se setkáváme s odstavcem „o mon- 

 str osních Carabech". 



Zajímavo, že uèkteré skupiny vykazují zrůdy pouze určitého 

 orgánu, určité části těla. Tak zrůdy Carabů týkají se obyčejně noh, 

 u Lamellicornií jsou zrůdy nejčastější na prothoraxu (Melolontha vul- 

 garis Fabr., Bubas bison L., Oryctes nasicornis L., Xylotripes minos 

 "Kolbe, Geotrupes atd.); multiplikace komponent anténu jest zvláště 

 hojnou u Lamellicornií (hojnost materiálu snesena vBateson: Materials 

 for the study of variation, chapter XX.), dále pak monstrosně vytvo" 



*) Tor ni erovy studie v „Archiv für Entvrickelungsmechanik", IX. Band, 4. Heft. 



