XXXIV. E. Votoček a R. Vondráček: 



Rhodeosa a glukosa. 



2 g cukerného syrupu z konvolvulinu (=^as 1 g redukujícího 

 cukru) rozpuštěno ve 20 cm 3 vody i přidáno 0*7 g niethylfenylhydra- 

 zinu a 0-3 g ledové kys. octové. Směs zahřívána chvíli na vodní lázni 

 a ponechána v klidu. Po vychladnutí počaly se v brzku vylučovati 

 krystaly, jež po jediném přehlacení z alkoholu tály při 182° 

 — methylfenylhydrazon rhodeosy. 



Matečný louh zahříván nějaký čas s přebytečným octanem fenyl- 

 hydrazinu (5 g zásady a 2*5 g ledové kys. octové) i poskytl hojnost 

 fenylglukosazonu b. t. 205*5°).*) 



Mannosa a rhodeosa. 



K roztoku, jenž obsahoval as 025 g mannosy a 1 g cukru z kon- 

 volvulinu ve 20 cm 3 vody přidáno 08 g fenylhydrazinu. Následujícího 

 dne odfiltrován vyloučený mannofenylhydrazon; k filtrátu přičiněn 1 g 

 difenylhydrazinu a potřebné množství alkoholu ; zahříváno krátkou dobu 

 na vodní lázni a okyseleno kyselinou octovou. Po několika hodinách 

 počal se vylučovati krystalický produkt, jenž jednou z alkoholu pře- 

 hlacen, měl bod tání 198 - 5°. Jest to difenylhydrazon rhodeosy. 



Galaktosa a arabinosa. 



K řešení této kombinace vedla nás již sama okolnost, že celá 

 řada přirozených hmot uhlohydratových jakožto hlavní složky vykazují 

 galaktosu a arabinosu. 



Zde založili jsme methodu na rozdílné rozpustnosti difenylhy- 

 drazonů jmenovaných cukrů. Kdežto galaktoderivat je snadno roz- 

 pustný v alkoholu, arabinosodifenylhydrazon rozpouští se v něm těžce. 



Jakožto předběžný pokus ke vlastnímu dělení arabinosy od ga- 

 laktosy provedli jsme přímé převedení hotového galaktodifenylhydra- 

 zonu ve methylfenylhydrazon. Gálaktodifenylhydrazon připraven dle 

 Stahela a překry stalo ván z horké vody taje při 161°. (Stahel 

 udává b. t. 157°.) 



0'5 g difenylhydrazonu galaktosy, 



0'5 g methylfenylhydrazinu, 



15 cm 3 alkoholu 96°/ 



*) Přesvědčili jsme se zvláštním pokusem, že difenylhydrazon glukosy pře- 

 chází při zahřívání s přebytečným octanem fenylhydrazinu zúplna ve fenylosazon. 

 Lieb. Ann. 258, 246. 



