4 XXXVI. Jos. Hanuš : Působení hydrazinhydrátu v glyceridy. 



Srovnají-li se výsledky tímto elementárním rozborem nalezené 

 s theoretickým složením hydrazidu kyseliny stearové C n H 35 . CO . NHNH 2 

 dostává se: 



Theorie Nalezeno 



18 .C ..... , 72-37 72-19 



38 H . . . . 12-86 1310 



2 N . . . . 9-41 960 



Všemi těmito zkouškami dokázáno, že produkt analyso vany jest 

 skutečně stearylhydrazid. 



Hydrazid kyseliny stearové jest ve vodě nerozpustný, v alko- 

 holu za chladu rozpouští se nesnadno, za to dobře za tepla; lehce 

 rozpouští se již za chladu v éteru, chloroformu a benzolu a zvláště 

 z chloroformového roztoku hravě v pěkných jehlicích krystalluje; ne- 

 snadno se za obyčejné teploty i za vyšší rozpouští v petrolejovém 

 éteru nízko vroucím, odkudž v neúhledné formě hráni. Z chloroformu 

 překrystallován, taje při 114°. Deriváty hydrazidu, jako chlorhydrát, 

 sodíkovou sůl, acetylprodukt atd., popíši, až si zjednám větší množství 

 čisté látky. 



Hydrazidy mastných kyselin o vysoké molekulové veličino tají 

 více jak o polovici výše, nežli jejich příslušné glyceridy, tak 



tripalmitin taje při 65°, hydrazid kys. palmitové při 111°, 

 tristearin „ „ 72°, „ „ stearové „ 114°, 



i dalo by se rovněž těchto látek použiti ke zvýšení bodu tání tuků 

 nízko tajících, aby se mohly bráti k výrobě oněch tovarů, k níž se 

 původně nehodí. Hydrazidy tyto by vykonaly právě takové služby, 

 ne-li lepší, jako anilidy, naftylidy atd. mastných kyselin, jichž při- 

 měšování do chatrnějších tuků a paraffinů nízko tajících ke zvýšení 

 bodu tání dal si Liebreich patentovati (něm. říš. pat. č. 136.917). 



Chemická laboratoř ku zkoušení potravin na 

 c. k. ces. vys. škole technické v Prase. 



