41 



skjule sig i Haandens tynde Haarlag. Hensigten hermed er 

 antagelig den, at Dyret vil skjule sig i sin Værts Pels for 

 saaledes at blive transporteret til Værtens Rede paa lignende 

 Maade som Mider bliver slæbt omkring til de forskellige 

 Dyreboer. I en Muldvarps eller Mus Pels vil det være meget 

 let for en Leptinus at holde sig fast. Larven maa antagelig 

 ligesom Catops-LavYeme ernære sig af dyrisk Affald, og 

 sandsynligvis gennemgaar den hele sin Forvandling i Muld- 

 varpens eller Musens Rede. 



En anden Iagttagelse, fra Grib-Skov, maa vel kunne for- 

 klares ved Hjælp af ovennævnte Antagelse. I en Grusgrav, 

 hvor en gammel Bøgs Rødder hang ud over en af Gravens 

 Sider, fandtes efter længere Tids Ophold paa Stedet Leptinus 

 i Antal, men kun lige under Bøgens Rødder, hvor Bunden 

 var rent Sand og derfor let at kontrollere. Da der ingen 

 Dyrebolig fandtes i Sandet, kan jeg ingen anden Forklaring 

 give af Fænomenet end at Dyrene lod sig falde ned fra Muse- 

 gangene imellem Bøgens Rødder, saa snart de sporede varmt 

 Blod. 



Af Caraber har jeg hidtil fundet 9 Arter, hver hørende 

 til sin Slægt. Af disse vil utvivlsomt nedennævnte 4 Arter, 

 vise sig at være afhængige af Dyreboer. 



Abax striola F. Larven vil vistnok kun være at træffe i 

 Muldvarpens Gange, i hvilke den i Sommertiden sammen med 

 Imagines sikkert vil være at finde. (Se Exkursions Over- 

 sigt. Pag. 59 og 61—62, 7. Novbr. 1909 og 4. Juni 1910). 



Pristonychus subcyaneus Ulig., er oftere funden i stort 

 Antal i hule Træer, hvori Fuglereder var anlagt; dens Fore- 

 komst i en Muldvarpebolig er derfor ogsaa forstaaelig. Al 

 den optræder i Kældere og lign. Steder, skyldes maaske at 

 den paa disse Steder opholder sig i og ved Rottereder. 



Trechus micros Hrbst., er oftere funden i Muldvarpeboliger: 

 de Steder hvor jeg ellers har fundet Imago, er altid saadanne 



