47 



Quedius ochripennis Mén. De i vore Fortegnelser (se En- 

 tom. Medd. 2. R. 4. Bd., p. 341) opførte Fund af denne Art 

 bør henføres til Q. puncticollis Thoms. Blandt det store Ma- 

 teriale af rødvingede Quedius-Artev fra Muldvarpereder, jeg 

 har undersøgt, er det hidtil ikke lykkedes mig at finde noget 

 Eksemplar af Q. ochripennis, der sandsynligvis maa betragtes 

 som en sydligere Art, der han sin Nordgrænse i Tyskland. 



Jeg har modtaget fire Eksemplarer af Q. ochripennis fra 

 E. Reitter i Paskau og paa Grundlag af disse skal jeg her 

 fremhæve nogle Karakterer til Adskillelse mellem Q. ochri- 

 pennis og Q. puncticollis. 



Hannens Hoved er hos Q. ochripennis bredere end langt, 

 men hos Q. puncticollis kun ubetydeligt bredere end langt, 

 navnlig store Eksemplarer af den førstnævnte Arts Hanner 

 er let kendelige paa det brede Hoved. Hunnerne derimod 

 lader sig kun vanskeligt holde ude fra hinanden ved Hjælp 

 af denne Karakter alene. Et andet, ikke særlig tydeligt Skelne- 

 mærke er at Hovedets Sider bagtil konvergerer stærkere hos 

 Q. ochripennis end hos Q. puncticollis, hos hvilken de næsten 

 gør Indtryk af at være parallelle. Andet og tredie Antenneleds 

 indbyrdes Størrelsesforhold afgiver derimod sikre og let ken- 

 delige Karakterer, for disse to Arter. Hos Q. ochripennis er 

 tredie Led godt og vel dobbelt saa langt som andet, medens 

 det hos Q. puncticollis, kun er lidt længere end andet.^) 

 Arten lader sig forøvrigt let adskille fra Q. puncticollis paa 

 S Kønsapparat. Se Tavle 2, Fig. 3. 



Quedius puncticollis Thoms. Vet. Ac. Förh. 1867; othi- 

 niensis Johansen, Entom. Medd. 3. Bd. 1907; talparum St. 

 Claire Deville, 1910; Heidenreichi Heinemann, 1910; ? varia- 

 bilis Gyll. Ins. Suec. II. 1810. 



I Modsætning til Q. longicornis findes den aldrig i Reder 

 paa Marker, men derimod næsten altid i Reder i Skove. Under- 

 tiden optræder den i Reder i fugtige Enge, men da kun i 

 Reder, der er anlagte tæt opad en Skovrand eller ved gamle 

 Træer. I Skovene Nord og Syd for København er den meget 



^) Hr. Magister A. K e m n e r, Lund, har gjort mig opmærksom 

 paa denne Karakter. 



