80 



Frø har med Kokoner, — en Lighed, som allerede Lund- 

 strøm og Ludwig har iagttaget og benyttet som Led 

 i deres Hypothese om et Frøsamler-Instinkt hos Myrer — 

 kan jeg for mit Vedkommende kun bekræfte. Paa en Tid, 

 da jeg ikke kendte de nævnte Forfatteres Arbejder, var 

 jeg ganske uafhængig kommet til samme Resultat. 



Men jeg tror ikke, at denne Frøenes Lighed med hviL 

 kensomhelst Slags Kokoner eller Æg forklarer det mind- 

 ste angaaende deres Indsamling, selv om en Myre af og 

 til ogsaa kan tage fejl, naar det haster. Oanske bortset 

 fra Sernanders eksperimentelle Undersøgelser og Negers 

 Iagttagelser, der klart viser, at denne Lighed i det mind- 

 ste nuomstunder ikke mere leder Myrerne, saa er det 

 vanskeligt at forstaa, hvordan det topo-kemiske Fornem- 

 melsesorgan hos Myrerne skulde kunne forveksle Frø med 

 dyriske Stoffer. i) Endnu mindre forklares ved denne An- 

 tagelse, hvorfor de indsamlede Frø behandles saa ganske 

 anderledes end det øvrige Bytte, der slæbes til Reden, 

 idet de nemlig bæres til særskilte Forraadskamre og gem- 

 mes der i bestemt Orden. I hvilket Øjemed denne ejen- 

 dommelige Behandling af Campanula sker, maa yderligere 

 Iagttagelser oplyse. 



Sernanders Bog om myrmekochore Planter er ble- 

 ven foranlediget ved hans Undersøgelser over den skan- 

 dinaviske Vegetations Spredningsbiologi. Efter ham er 

 nemlig af alle Dyreformer Myrerne de, der mest bidra- 

 ger til den synzoiske Spredning af Spredningsenheder. 

 Utvivlsomt bidrager de Frø, som Myrerne taber, og det 

 er ikke faa, til denne Spredning. Men af dem, som slæ- 

 bes ind i Myrereden, spirer kun de, som er spiredygtige, 

 vedbliver at være det og gemmes i en Omgivelse, 

 som tillader Spiringen. Hvorvidt disse Betingelser er op- 

 fyldte, er ikke ganske klart. Hvad de omtalte Frø an- 



Hjælpe-Hypotesen om en ejendommelig Mimicry-Lugt hos Frøene 

 (Lundstrøm) mangler enhver Begrundelse. 



