113 



Hjælp af Kitintorne. Som det vil fremgaa af hosstaaende 

 Kopi efter en af Smiths Figurer, har Planidien ingen 

 Bugskjolde, men store, mørke Rygskjolde, der bøjer stærkt 

 om paa Undersiden, og som dér paa Bagkropsleddene 

 er trukket ud i en lang Torn, medens 

 der findes en hel Række andre mindre 

 Torne paa dennes Bagkant. Det er paa 

 disse Torne, d: paa Rygskjoldenes yderste 

 Spidser, at Larven bevæger sig. — En 

 anden Ting, der minder om Forholdene 

 hos Meloiderne, er det store Antal Æg, 

 der hos Penlampiis modnes paa én Gang, 

 et Forhold, der jo er gennemgaaende i 

 Dyreriget, hvor som her Æggene ikke 

 lægges paa Værtdyret, men Larven selv 

 maa om at finde dette, og hvor der der- 

 for ikke er stor Chance for, at mange af 

 dem naar deres Bestemmelsessted. Me- 

 dens Snyltehvepse ellers kun lægger gan- 

 ske faa Æg ad Gangen, har en Dissek- 

 tion af en moden Perilampus-9 vist, at 

 der kan findes 250 fuldt udviklede Æg 

 paa engang, et meget stort Tal, selv om 

 det naturligvis ikke naar op ved Siden 

 af de mere end 7000 Larver, en Stylops 

 føder. — Naar nu Planidien er kommen 

 over paa en tiyphantnaAjdSM^, opsøger den den tynde 

 Bindehud mellem to Led, og ved Hjælp af sine velud- 

 viklede Kindbakker og velbevæbnede Hoved borer den 

 sig ind i Hyphantrid'tns Krophule. Den løber igen her 

 en Risiko, at bore sig ind i en Sommerfuglelarve, der 

 ingen primær Parasit indeholder; den kan i saa Fald 

 holde sig levende længe, men hvad der endeligt bliver 

 af den, vides ikke. Formaalet er jo imidlertid at træffe 

 en primær Parasit, en Limneriiim- eller Varichæta-L'åXVQ, 

 inde i Sommerfuglelarven, og træffer den en saadan, bo- 



Fig. 5. 



Planidium af 



Perilanipus hyali- 



niis Say 



(efter Smith). 



