205 



bredere end hos 9; Baglaarene kølledannede, bag Midten, 

 fors3Miede med en nedadvendt, skraat iidstaaende, lige, 

 sømdannet Torn, der i Spidsen er besat med gule Haar, 

 Bagskinnebenene bag Midten mere eller mindre krumme 

 og udvidede mod Spidsen. 2 — 2,8 mm. 



Varieteter er: siibinermis Sahlb., hvor Tornen paa Laa- 

 rene hos J er lille, slank og ubehaaret paa Spidsen og 

 Bagskinnebenene lige; regiomontanum Czwal., smaa Eks- 

 emplarer med stærkere Glans, lys Antennekølle og simple 

 Bagben, hos >5 uden Torn. Trods Tilbøjeligheden til 

 at afvige fra den typiske Form er Arten ikke vanskelig 

 at kende paa sin fine, tætte Punktur og fine Behaaring, 

 hvad den dog har fælles med efterfølgende Art. Fra 

 denne saavel som fra de øvrige Arter af Underslægten 

 Myloechus adskiller den sig ved den fine Stribedannelse 

 paa Dækvingerne. 



Udbredt i Nord- og Mellemeuropa, men overalt sjæl- 

 den. Af her i Landet tagne Eksemplarer staar paa Zool. 

 Museum fra Schiødtes Tid nogle Stkr. tagne i Christians- 

 sæde Skov paa Lolland og Falster Østerskov og en større 

 Række fra Skovene omkring Ry og Silkeborg. Tids- 

 angivelse Juli Maaned. I Samlinger fra de senere Aar 

 har jeg kun set 2 Eksemplarer 99 tagne af B. Rye i 

 Boserup ved Roskilde 20. Juni IQOQ. 



9 C. dentlciilatiim Kraatz. Kastaniebrun glinsende el- 

 ler matglinsende, Antenner, Palper og Ben brunrøde. 

 Omrids aflang, ægformet. Oversiden med meget fin, gul- 

 graa, glinsende, jævn, tæt, nedliggende Behaaring. An- 

 tennerne dannet som hos appendiciilatiim, men dog gen- 

 nemgaaende slankere. Thorax omtrent \ Gang bredere 

 end langt, noget hvælvet, Siderne gaar i en jævn, rund 

 Bue fra Forranden til henimod Bagranden, hvor det er 

 bredest, af samme eller større Bredde som Dækvingerne, 

 og runder af mod Bagranden, med hvilken de danner 

 stumpe Hjørner, Bagranden lige. Punkturen paa Thorax 

 og Dækvingerne meget fin og meget tæt, særlig paa 



