311 



er i Virkeligheden majalis, medens de som majalis be- 

 stemte Stk. er en Blanding af denne Art og Salicis. 



D. majalis. 



Payk. Fn. Suec. III, 251. 



Brunlig, med spættet Tegning, Dækvingernes Søm og 

 Hovedet ofte delvis sorte, Snuden derimod normalt brun- 

 lig, undertiden dog delvis mørkere. Ligner i Habitus 

 den foregaaende. 1ste Svøbeled lidt kortere end hos den 

 foregaaende, 2det Led yderst svagt længere end bredt, 

 3die — 7de tværbrede. Antennerne indleddede ganske lidt 

 længere tilbage end hos den foregaaende. Benene om- 

 trent som hos Salicis, Laarenes Tand dog ganske lidt 

 svagere. Snuden uden tydelige Længdekøle, ganske hdt 

 længere, slankere og mere lige end hos Salicis. Thorax's 

 Sider lidt svagere rundede, i Midten næsten rette. Thorax 

 fortil noget, bagtil kun yderst svagt tilsmalnet; Punkturen 

 omtrent som hos Salicis. Dækvingerne omtrent som hos 

 Salicis. 2 — 3 mm. 



J: Som Salicis, Gruben dog noget fladere. 



Paa Pilearter, sjælden. Tommerup, Ry, Løvenholt, 

 Lindum Skov, Skagen, Blokhus, Herning, i Sønderjylland 

 ved Haderslev og Lindaa. 



Kendelig ved sin ringe Størrelse, Indsnittet paa Pro- 

 sternums Forrand og den normalt rødbrune, ukølede 

 Snude. 



D. salicinus. 



Gyll. Ins. Suec. IV, 584. 



Sort, Thorax's For- og Bagrand, Dækvingernes Søm 

 og Siderand, Ben og Antenner, ofte dog undtagen Laarene 

 og Køllen, rødbrune. Behaaringen spættet, mere afstik- 

 kende og hvidlig end hos de 2 foregaaende, Haarene 

 noget bredere. Antennerne temmelig korte, indleddede 

 hos J næppe saa langt, hos 9 rigeligt H Gang saa langt 

 fra Spidsen af Snuden, som denne er bred. 1ste Svøbeled 



