]() VIIÏ. J. Kratochvíl: 



Apatit činí čirá široká zrnka, ponejvíce oblých tvarů, obsahující 

 předrobné póry a nějaká tmavá rudní zrnéčka. Někdy zdá se však 

 býti úlomkem většího zrnka, maje kontury částečně zubaté a hojné 

 pukliny v sobě. Jest nepochybně z nejstarších vyloučených součástek 

 horniny. 



Rudy. Nejdrobnější rudní zrnka jsou obrysy i vzhledem ana- 

 logická zrnkům větším dobře určitelným; tato pak náležejí dílem 

 pyritu, dílem magnetitu. Velikost jejich bývá někdy až na 1 mm a 

 mívají vzájemně analogický tvar s krystalograficky omezenými vý- 

 běžky. Uzavřenin nejeví. I větší pyrit, jsa sám uzavřen někdy 

 v amfibolu nebo v biotitu, jest zcela zřetelné původní součástkou 

 horniny. 



Mikroskopická struktura a vývoj. Struktura kraje žuly u Sudovic 

 jest celkem analogická struktuře kraje žulového u Nov. Knína, po- 

 znamenání pak zasluhují zvláštnosti následující, dle vybraných vzorků 

 vypsané. Zrno plagioklasové jest celkem poněkud menší nežli onde, 

 totiž mezi 1 / 2 až 1 mm nejobyčejnějších rozměrů, málokdy dosáhne 

 1V 2 až 2 mm délky. Nepravidelné pronikání individuí jest četnější. 

 Jakož pak část živců jest o něco kyselejší nežli v partii u N. Knína, 

 shledáno bylo také o poznání více křemene u Sudovic. 



Po jednoklonném pvroxenu jest pramálo zbytků ; za to jest hojně 

 pseudomorfos po něm, a sice dílem bledého, dílem zelenavého amfi- 

 bolu, také však i amfibolu hnědozeleného. Vyskytují se totiž průřezy 

 hnědozeleného amfibolu uzavírající pouze úzké proužky amfibolu ble- 

 dého, rozšířené nikoli do délky, nýbrž na šíř dosti nápadně daleko : 

 jsou to patrně zbytky proměněných širších individuí pyroxenových, 

 jež na krajích působením magmatu látkově byly přetvořeny na obecný 

 amfibol. Mimo to jest u Sudovic četnější biotit než u Knína. Jest 

 pak některý biotit kalného vzhledu a po krajích jakoby se rozplýval. 

 Není však rozložen, neboť zachovává absorpci i pleochroismus o tonech 

 hnědých. Biotit takový vyskytuje se uzavřen v bledém amfibolu a zdá 

 se, že jest aspoň nějakým počtem starší uzavřeninou amfibolovou, 

 vyvinuvší se ještě dříve nežli tento. Jinak zvětráním biotit zdejší 

 mění se na chlorit penninu blízký, dvojlomu velmi nízkého. 



II. Žíla z vrcholu Mikule nad Sudovicemi. 



Ve východní části vrcholu Sudovické Mikule vyskytuje se žíla 

 tmavé, zrnité, amfibolické horniny poblíž žuly, jejížto souvislost se 

 žulou však není patrná. Zdá se míti směr ku SSV. 



