O některých massivnícli horninách. J3 



Bledý amfibol činívá jádro temnějších zrn amfibolových, nebo 

 kraj. Světlejší jádro jest arci nepochybně starší temnějšího obalu. 

 Bývá jednotné neb i z několika zrnek složeno, kdežto 'hnědý kraj 

 bývá pravidlem jednotný. Nezřídka nalézti lze také drobnější nepra- 

 videlné světlé partie, jakoby skvrny roztroušené v amfibolu silněji 

 hnědém, ale celý komplex zháší jednotně. Jest možno, že světlejší 

 amfibol vyvinul se přeměnou nějakého jiného nerostu staršího, ale 

 nelze tohoto úsudku přímo tvrditi. Kontury světlejších částí amfibolu 

 bývají obyčejně jiné, než-li amfibolu temnějšího, nejčastěji však ne- 

 pravidelné a bylo lze získati toliko jeden příčný průřez, kde by bylo 

 lze souditi na původní jiný, jakoby pyroxenový tvar. 



Krajní však světlý amfibol doplňuje často amfibol temnější na 

 tvar krystalografickému tvaru amfibolovému. Amfibol krajní vyvinoval 

 se pak arci teprve po amfibolu vnitřním. 



O vývoji zdejšího amfibolu lze tudíž říci pouze, že zprvu vy- 

 vinoval se hlavně amfibol světlejší, pak amfibol temnější a posléze 

 amfibol opět světlý. 



Jsou však přece známky po nějakém nerostu mag maticky resor- 

 bovaném, starším nežli amfiboly, a sice bohatém na železo. Vysky- 

 tují se totiž skupiny lupénků biotitu, promísené četnými drobnými 

 zrnky magnetitu, místem biotit nahrazen již hnědým amfibolem. Sku- 

 piny tyto mívají samostatné hranaté obrysy, nenepodobné obrysům 

 krystalků pyroxenových a sice byly pozorovány zejména obrysy blízké 

 klinopinakoidálnímu a jiné blízké příčnému obrysu krystalků pyro- 

 xenových, v posledním případě průřez skoro pravoúhle omezený, na 

 rozích otupený. Původní nerost byl tedy složen mimo křemičitou ky- 

 selinu hlavně z magnesia, aluminia a hojného železa. 



b) Ve vzorcích s hojným amfibolem seleným vzniká tento aspoň 

 částečně přeměnou amfibolu světlého, při čemž nelze znamenati žád- 

 ných rozkladných produktů vedlejších. Hmota nově vznikajícího am- 

 fibolu (ilisahuje opět jen málo drobounkých uzavřenin téhož rázu 

 jako jsou v amfibolu původnějším. Částečně však amfibol zelený 

 vzniká přeměnou i z amfibolu hnědého temnějšího; v takovém pak 

 shledáváme i značnější počet uzavřenin, jaké mívá amfibol tmavý. 

 Kde jest zbývající hnědý amfibol uzavřeniuami chudý, jest i zelený 

 amfibol z něho vznikající uzavřeninami chůd. I lze souditi, že am- 

 fibol zelený jest celkem analogického složení s amfibolem dílem tmavým, 

 dílem s amfibolem světlejším, jenom snad že železo jest jinaké mocnosti, 



