O některých massivních horninách : ] 5 



Živce jsou vyvinuty allotriomorfně, někde skoro isometricky, 

 často však jsou i podlouhlé, krystalům skoro blízké a obsahují 

 obyčejné uzavřeniny: kapičky čiré tekutiny, bublinky plynové a ně- 

 jaké drobounké zrnko rudní. 



Celková struktura horniny jest tudíž allotriomorfní se přiblíže- 

 ním k struktuře hypidiomorfní. Z obojích hlavních nerostů, amfibolu 

 a živců jsou amfiboly největším dílem starší, neuzavírajíce živců, 

 leda výminkou; živce pak doplňují prostor mezi nimi. Někde však 

 přece bývá zrnko živce jako jádro úplně uzavřeno amfibolem: takový 

 živec arci vyvinul se již v době vytvořování amfibolů. Biotit jest 

 aspoň částečně starší amfibolu. 



Pokud se týče ještě velikosti zrna, shledáváme mikroskopem 

 partie se živcem a amfibolem hrubším, jak svrchu udáno dle makro- 

 skopického pozorování, mezi nimi však partie s drobným živcem 

 a amfibolem, tedy zrno ne všude stejnoměrné. 



Dle znaků právě vypsaných jest hornina patrně částí zdejší 

 žuly a sice odnož basičtějšího krajního jejího pruhu, zcela různá 

 od blízké horniny diabasové, ač na první pohled makroskopicky 

 v četných vzorcích, by se zdála upomínati na proměněný diabas onen. 



Zvláštním zjevem jest i výskyt trojího amfibolu, jehožto vlast- 

 nosti svrchu jsou vypsány. 



Diabas nad ovčínem is Sudovic. 



Vystupuje nad ovčínem Sudovickým poblíž žuly. Sledy jeho 

 lze stopovati v polích směrem asi SSV ku diabasu Krámskému. 



Jest hornina tmavá, všesměrně zrnitá, zrna průměrně l 1 ^— 2 mm 

 velkého. 



Hlavní součástky : lištovitý plagioklas -j- allotriomorfní tmavý 

 pyroxen -f- tmavozelený amfibol. Accessorické součástky : pyrit, ilmenit, 

 titanit, apatit, druhotný zoisit-epidot, druhotný biotit a chlorit, klino- 

 ehloru příbuzný. 



Původní struktura : ofitická. 



Plagioklasy jsou lištovitě vyvinuty obyč. o několika lamellách pro- 

 střední šířky a dávají ve průřezech souměrně k rovině srůstu zhášejících 

 dosti značné úchylky. Nejčastěji lze měřiti úhly šikmého zhášení od 

 17° do 20°, pak mezi 27° a 30°, méně často kolem 23°; i náleží 

 hlavní množství živců do řady labradoritu, dílem kyselejšího, dílem 



