22 VIII. J- Kratochvíl: 



Větší zrnka pyritová mívají hojně záhybů a dutiny, v nichž nejčastěji 

 něco biotitu vzhledu zcela čerstvého se vyskytuje, někdy i biotit 

 s amfibolem. 



Touto příčinou vznikl pyrit aspoň hlavním množstvím teprve při 

 tvoření se biotitu toho a jest již proto součástkou aspoň z největší 

 části v hornině sekundární. Ostatně však nelze tvrditi ani popírati, 

 že by vůbec něco pyritu bylo v diabasu původní součástkou. Některá 

 drobnější zrna pyritu bývají arciť uzavřena i v amfibolu, a to úplně, 

 ale v čistém živci, ani v čistém augitu nebylo možno konstatovati 

 zřetelného pyritu. 



Hornina právě popsaná jest diabas, a to diabas značně přemě- 

 něný, zejména pyroxen jest přeměněn na amfibol. Amfibol však takový 

 liší se podstatně od amfibolu ve blízkém granitu jednak vzhledem 

 v obyčejném světle, i mezi kříženými nikoly, hlavně však mnohem 

 slabší absorpcí, a podobně i biotit z pyroxenu toho vznikající jeví 

 mnohem slabší absorpci nežli biotit blízkého granitu. 2 ) 



Poněvadž v okolí N. Knína v oboru břidlic Příbramských vy- 

 skytují se žilne horniny ponejvíce značně proměněné a podobné na 

 oko obojím horninám svrchu vypsaným — jak žilám od granitu 

 jdoucím, tak i diabasu — byly zkoumány k vůli náležitému určení 

 troje vzorky. 



111. Amfibolický diorit s ofstickou strukturou. Z lesa poblíže 



vsi Libšic. 



Hornina zrnitá, struktury ofitické. 



Hlavní součástky : lištovitý živec, obyčejně 1 mm dlouhý a zrnitý 

 zelený amfibol, často 1 — 3 mm velikosti dosahující. Accessorické : 

 biotit, něco pyritu, magnetitu, snad také ilmenitu, čirý apatit a dru- 

 hotný titanit. 



2 ; Vývoj biotitu v diabasu druhotně: Rosenbusch, Mikrosk. Phy9Íogr. 3. vydání, 

 II. díl. str, lito. Vývoj zoisitu -|- albitu ve přeměněném diabasu, že jsou to sloučeniny 

 zaujímající co možná nejmenší prostor: F. Becke: Über Beziehungen zwischen Dy- 

 namometamorphose und Molecularvolumen. Neues Jahrbuch für Mineralogie etc. 

 1896. Bd. II. pag 181 — 182. Zajímavá jest zlatonosuost diabasu Krámského : Otto Bär 

 nalezl v něm 0-C0004% zlata olovem vytažitelného t. j. 0-4 g v tuně: srov. : De. 

 J. Babvíř: Další geologické poznámky o zlatonosném okolí N. Knína. Věstník 

 král. české spol. nauk 1897. č. LIII. pag 5. 



