O některých massivních horninách. 25 



Jiný vzorek z téže řady dolíků poněkud výše. 



Vzorek zrna průměrně 1 / 2 mm. Lupou lze ještě rozeznávati 

 lištičky živcové na 1 / 2 mm dlouhé, divergentně rozsázené a mezi 

 nimi tmavozelenou hmotu amfibolovou a hnědě biotitem přibarvenou, 

 porůznu pak drobné zrnko pyritu. 



Srovnáním střední hodnoty lomu světelného v živcích s lomem světel- 

 ným kanadského balsamu po celém kraji výbrusovém bylo shledáno, že 

 živce mají nejčastěji lom o málo vyšší, často pak i značně vyšší 

 nežli kanadský balsam, málokdy asi také stejný lom, nikdy však 

 zřetelně nižší. Lom kanadského balsamu byl shledán malounko nižší 

 než střední lom křemene. Úchylky zhášení ve průřezech souměrně 

 zhášejících byly shledány prostřední velikosti, dílem andesinu, dílem 

 labradoritu náležející, málokdy úchylky oligoklasové, což shoduje se 

 s resultatem o velkosti lomu světelného. 



Jsou tudíž živce horniny, pokud bylo pozorováno, vesměs pla- 

 gioklasy a to hlavně plagioklasy řady andesin-labradoritové, malou 

 částí i plagioklasy řady oligoklasové. 



V mikroskopu živce upomínají velmi na plagioklasy předešlého 

 vzoru, jenže jsou drobnější a poněkud kalnější. I zde do nich za- 

 bíhají jehličky amfibolové, nezřídka slabé zbarvené, a biotitové šu- 

 pinky. Některé plagioklasy obsahují také něco druhotného zoisitu 

 v sobě. Hranaté kouty mezi nimi vyplňuje zelený amfibol s biotitem, 

 někdy pak i jiné lištičky plagioklasové, zde onde i křemen, tento 

 však t obsahuje často drobné produkty rozkladu okolních nerostů; 

 jest aspoň z největší části druhotného původu. Porůznu vyskytují 

 se i živce porfyrovitě vyvinuté, jakö krystalky na 1 mm veliké, než 

 dosti vzácně. 



Amfibol liší se od amfibolu předešlého vzorku tím, že jest 

 velmi často zřetelně sytěji zbarven, skoro vždy zřetelně listnatého 

 neb i poněkud jehličkovitého složení — jest i vůbec často nepravi- 

 delné aggregován — a že činí nejčastěji jen drobné komplexy, ja- 

 kožto výplně mezi živci, málokdy pak uzavírá také nějakou lištičku 

 živcovou. 



I drobné uzavřeniny titanitu a malounkých tmavých zrn že- 

 lezných rud, jež mají ostatně touž povahu jako ve vzorku předešlém, 

 jsou vzácný a jen tu a tam četnější. Za to osem sytější zbarvení 

 amfibolu prozrazuje, že tento sám jest nejspíše bohatší titanem a že- 

 lezem, ne-li také aluminiem. Silnější zbarvení amfibolu provázeno 



