28 V! II. J. Kratochvíl: 



se shledá zrnko titanitu nebo jehlička rutilu, snad vyloučením při 

 rozkladu biotitu vznikající. 



Apatit a titanit zřetelně původní jsou v hornině vzácný. Apatit 

 má podobu širokých jehliček, titanit čirých zrnek, někde s obrysy 

 skoro krystalografickými. Uzavřeniu nelze pozorovati. 



Chalcedon činí skupiny soustředně paprskovitě složené a jest 

 opticky negativní. Místy srůstá se živcem, čině granofyricky složené 

 vějířky. Chalcedon objevuje se malým dílem jakožto obruba některých 

 vrostlic křemene a živce, větším dílem v podobě zvláštních sférolitů, 

 jež již Bořický pozoroval a křemenem paprskovitým zove. Skupiny 

 ty bývají zevně omezeny bud často hranaté, někdy oble; hranaté 

 průřezy přibližují se nezřídka šestiúhelníkům. Kolem bývají obdány 

 rámečkem jemně jšupinkovitého biotitu, což lze tuším považovati za 

 důkaz, že nevyplňují nějakou bývalou dutinu. 



Často bývají vlákna chalcedonová spojena do hvězdy šesti vě- 

 jířků, uprostřed níž bývají 1 — 2 šupinky biotitu, a také mezi vějířky 

 někdy bývá něco biotitu vsazeno. Některý vějířek sestává z chalce- 

 donu a živce granofyricky srostlých. Ku periferii vějířky někdy stávají 

 se kompaktní hmotou čirou, reliéfu prostou, na pohled křemenu rovnou, 

 kterážto hmota však zároveň s nimi nezhasí. Tím bývá zde onde na- 

 značena jakási koncentrická dvojvrstevnatost, jež možná má i nějakou 

 zvláštní příčinu. 



Pokud se týče chalcedonu, vroubícího některé porfyricky vylou- 

 čené křemeny, bývá na krystalových plochách křemene usazen rámeček 

 z vějířků chalcedonových a teprve kolem tohoto rámečku jest vyvinut 

 rámeček ze šupinek biotitových. Tento chalcedon jest patrně mladší 

 vyloučených vrostlic křemenných a naznačuje zajisté i čas, kdy vy- 

 vinul se chalcedon sférolitů ve hmotě základní roztroušených. 



Základní hmota porfyru jest složena ze přejemných zrníček 

 křemene a živce (hlavně orthoklasu), jimžto přimíseny jsou lištičky 

 orthoklasové a šupinky biotitové, pak dosti četné, od Vao až do l U 

 mm, nejčastěji kolem 01 mm velké sferolity chalcedonové. 



Šupinky biotitové bývají obyčejně v řádky seřaděny a řádky 

 tyto fluidalně zohýbány. Zajímavo jest, že šupinky biotitové činívají 

 úzké rámečky kolem některých vrostlic křemene a živce, což jest 

 svědectvím, že nějakým množstvím vyvinovaly se dříve, nežli krysta- 

 lovala hmota základní. Nalezneme však i skupinky jemných šupinek 

 biotitových vyvinuté jako patrné pseudomorfosy po nějakém sloup- 

 kovitém nerostu. Povahu nerostu toho nelze však již nijak vypátrati. 



