O některých massivních horninách. 29 



Vzorek z kraje křeraitého porfyru právě vypsaný jest zajímavý 

 hlavně ze dvou příčin : 



1. jest temnější nežli vnitřní díl porfyru, temnější pak zbarvení 

 pochází zřetelně od většího množství biotitu i jest tudíž poněkud ba 

 sičtější než partie vnitřní, 



2. má stopy pseudomorfos biotitových po nějakém dřívějším ne- 

 rostu, blízkého s biothVrn složení, snad po amfibolu a jeví znaky 

 částečné vnitřní kataklasy; obojí zjevy poukazují na měnlivost poměrů 

 krystalačníeh na kraji tom. 



V. Kersantitu podobné žilky ze žuly od Libšic. 



V kusech světlého žulového kamení na polích v sev. okolí 

 Libšic vyskytují se žilnaté zrnité horniny biotitické s načervenalými 

 živci, jež určil jsem jakožto příbuzné kersantitu. 



Hlavní součástky: biotit, plagioklas. Akcessorické součástky: 

 něco orthoklasu a málo křemene, apatit, titanit, stopy ilmenitu (dru- 

 hotný titanit, chlorit, kalcit). 



Struktura hypidiomorfně zrnitá, zrno drobné. 



Živce jsou vyvinuty ponejvíce v podobě prostředně širokých 

 lišten 1 j 2 — 3 j i mm dlouhých, idiomorfních, ve průřezech na koncích 

 bud hranatě dle prismatu či skoro rektangulárně dle ploch P a x 

 omezené. Průřezy jeví nezřídka několik lamel, prozrazujících plagio- 

 klasy, častěji však jsou pouze dvojeny a dosti často toliko jedno- 

 duchý. Všechny druhy průřezů jeví však skoro obyčejně mezi kří- 

 ženými nikoly zonální sloh, při čemž jádro zhášívá šikměji nežli 

 kraj a jeví vyšší lom světelný, jak lze snadno přesvědčiti se po- 

 rovnávací methodou Becke-Iio po krajích výbrusu pomocí kanadského 

 balsamu. Zkoumáním velikosti lomu a úchylek zhášení lze zjistiti, že 

 kraj zrnek jest ponejvíce hmota oligoklasová prostřední basickosti, 

 někdy pak i látka řady oligoklas-albitové, výminkou orthoklas. Jádro 

 živcových individuí činí hmota řady andesinové až i labradoritové. 

 Krom toho jest přítomen i samostatný orthoklas 



Celkem převládá v hornině poněkud hmota oligoklasová, pak 

 hmota andesin-labradoritová. 



Ostatně hmota živcová obsahuje původně něco málo porû s čirou 

 tekutinou a bublinky plynové; jakmile však počíná se rozkládati, 

 kalí se tím způsobem, že vznikají četné drobné póry, naplněné bud 

 tekutinou či kalným práškem, spolu pak začínají se vyvinovati dro- 

 bounké šupinky, dílem kaolinu, dílem muskovitu náležející, ve plagio- 



