O některých massivních horninách. 31 



štami živcovými vyplňuje drobnější Orthoklas allotriomorfní, nebo něco 

 málo křemene, srostlého tu a tam migropegmatiticky s orhoklasem. 



Pořádek výluky součástek jest celkem: 1. titanit a apatit, 

 2. lištovité živce, biotit, 3. allotriomorfní orthoklas a křemen. Že 

 biotit vyvinul se hlavně v době vývoje lištovitých živců, toho svě- 

 dectvím jest, že má kontury allotriomorfní ; kde místem vniká do 

 něho značně hluboko rnžek lišty živcové, tu jest později vyvinut 

 nežli lišta živcová, kde však jest působením sousedních lišten zpro- 

 hýbán, tu by zase mohl býti i poněkud starší nežli sousedství jeho- 

 Biotit jest původním nerostem horniny této. 



Ze živců vyvinovaly se nejprve basičtéjší plagioklasy, později 

 idiomorfní orthoklasy, krystal«. ci pak ukončil orthoklas se křemenem. 



Hornina právě popsaná jest povšimnutí hodná: 



Jakožto žilnatá hornina ze granitu biotitického, jsou látkou 

 svou nejspíše odštěpeninou původního magmatu jeho a sice odštěpe- 

 ninou basičtější; 



strukturou svojí poněkud upomíná na kersanit, dílem i na mi- 

 netu, ale liší se od mnohých mimo hrubší zrno hlavně tím, že jednak 

 biotit jest allotriomorfně vyvinut, jednak že jeví silné rozdíly absorpční. 



Povahou biotitu hornina tato liší se také od hornin původně 

 diabasových tuto popsaných, kdež — arci druhotný — biotit taktéž 

 jeví značně menší rozdíly absorpční. 



VI. Proměněný diabas z kraje lesa proti Strnadově lávce. 



Vzorek zrna drobného, průměrně V 2 mm velikosti dosahujícího. 

 Prostým okem lze rozeznati zrnka zeleného amfibolu a zvětraného 

 živce. V tenkém výbruse objeví se prostému oku sledy proměněných 

 lištiček živcových různým směrem rozsázených, mezi nimiž vyplňuje 

 místo amfibol. Některá místa upomínají pak zřejmě na strukturu 

 ofitickou. 



Součástky mikroskopem pozorovatelné: 



hlavní: rozložený plagioklas -\- zelený amfibol; převládá pla- 

 gioklas ; 



accessorické : biotit, magnetit, křemen, apatit, sporý pyrit. 



Tvar součástek: plagioklas z největší části lištovitý, částečně 

 tabulkovitý, hlavním dílem idiomorfní, biotit, amfibol a křemen allo- 

 triomorfně omezené. 



Plagioklasy jsou ponejvíce zakaleny, někdy proměněny na směs 

 zoisitu s epidotem, k nimžto družívá se něco křemene a poměrně 



